Справа № 640/9790/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

05 серпня 2019 року № 640/9790/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
доГоловного територіального управління юстиції у місті Києві
проскасування постанови про накладання штрафу,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Київ з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому просить суд скасувати винесену Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві Лозовою А.І. постанову про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. від 13.05.2019 ВП№53969119 у повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві Лозовою А.І. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. від 13.05.2019 ВП№53969119, з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №640/9790/19, з урахуванням приписів статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено справу до судового розгляду та запропоновано відповідачу у встановлені судом строки надати відзив на позовну заяву.

Відповідачем у встановлені судом строки відзив на позовну заяву не надано.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві перебуває виконавче провадження ВП№53969119 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити підвищення розміру пенсії ОСОБА_1

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві Лозовою А.І. винесено постанову про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві штрафу у розмірі 10 200,00 грн. від 13.05.2019 ВП№53969119.

Позивач, вважаючи вказану постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статі 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З викладених норм вбачається, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2017 у справі №2-а-5199/2011, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві внести відповідні зміни до Автоматизованої системи розрахунку пенсій ОСОБА_1 щодо складових грошового забезпечення, з якого обчислено основну пенсію, згідно з постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 15.02.2016 у справі №2-а-5199/2011 та вчинити дії щодо підвищення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 23.04.2012 №355.

Як зазначено позивачем, виконавче провадження №53969119 відкрито для примусового виконання судового рішення у справі №2-а-5199/11 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві здійснити підвищення розміру пенсії ОСОБА_1 .. На виконання постанови суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві здійснено розрахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку, встановленому судовим рішенням. Сума нарахованих коштів за період з 01.10.2011 по 31.12.2017 становить у розмірі 217 064,93 грн. та зазначені кошти перераховано 27.12.2017 на вкладний рахунок ОСОБА_1 .

Також, позивачем вказано на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019 №2-а-5199/11, відповідно до якої розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2018 у справі №2-а-5199/11 винесену в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як зазначено Шостим апеляційним адміністративним судом в постанові від 29.05.2019 №2-а-5199/11, на виконання постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 05.04.2017 у справі №2-а-5199/2011, Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві були проведені всі необхідні дії щодо внесення в підсистему інтегрованого комплексу інформаційних систем Пенсійного фонду України «Призначення виплата пенсії деяким категоріям громадян» інформації для проведення підвищення згідно постанови №355. Оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.02.2017 становить 8 873,24 грн., що перевищує розмір пенсії, обчислений відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01.04.2012, який станом на 01.04.2012 складав 5 985,00 грн. сума підвищення на виконання рішення суду становить 0. Так, на підставі вищезазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідачем вчинено всі дії щодо підвищення розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2017 з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 23.04.2012 №355.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться належним чином завірені копії розрахунків за пенсійною справою № ОСОБА_1 , здійснені на підставі рішення Шевченківського районного суду міста Києва у справі №2-а-5199/2011, зокрема, розрахунок пенсії перерахованої з 01.02.2017.

Слід зазначити, що у державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження відсутні повноваження самостійно визначати розмір перерахунку пенсії та/або ставити під сумнів їх розмір, визначений органом Пенсійного фонду України.

Такого ж висновку про відсутність у державного виконавця повноважень самостійно визначати розмір перерахунку пенсії та/або ставити під сумнів її розмір, визначений органом Пенсійного фонду, дійшов Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №814/2655/14 (в ЄДРСР №71347924).

Слід зазначити, що відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, доказів наявності підстав для застосування штрафу суду не наведено. Зокрема, не наведено доказів, щодо наявності підстав для повторного застосування штрафу у розмірі 10 200,00 грн. відповідно до оскаржуваної постанови постанови Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві від 13.05.2019 ВП№53969119.

Враховуючи вищезазначене, суд вбачає підстави для скасування постанови Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві Лозовою А.І. про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. від 13.05.2019 ВП№53969119.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 241 - 246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві Лозовою А.І. про накладення штрафу у розмірі 10 200,00 грн. від 13.05.2019 ВП№5396911.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.