Справа № 500/523/19
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/523/19

02 вересня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Гавіловської Х.М., представника позивача - ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , представника відповідача - Завацької І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про результати розгляду заяви №6 від 05.12.2016.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням відповідача про результати розгляду заяви №6 від 05.12.2016, ОСОБА_3 зарахованого до пільгового стажу лише період роботи з 03.04.1985 по 10.11.1999. Позивач не погоджується із цим рішенням та вважає його протиправним, оскільки виходячи із записів трудової книжки його стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, становить 22 роки (період з 03.04.1985 по 05.04.2007). Позивач зазначає, що працював забивачем худоби, а дана професія відноситься до Списку №2. Однак, відповідач всупереч фактичним обставинам, оскаржуваним рішенням зарахував до пільгового стажу лише період роботи Позивача з 03.04.1985 по 10.11.1999.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення повернуто позивачу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.04.19 вищезазначену ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.05.2019 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду оригінал та копію позовної заяви (для відповідача), надання суду додатків до позовної заяви в двох екземплярах.

Позивач виконав вимоги даної ухвали.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

Відповідач 08.07.2019 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду від подав відзив на позовну заяву (аркуш спри 60-63) в якому позов не визнає та зазначає, що Тернопільським об`єднаним управління Пенсійного фонду України Тернопільської області було проведено перевірку первинних документів про роботу позивача та складено акт №513 від 04.11.2016, у додатку до якого вказано фактично відпрацьований час позивача після 01.01.1992. Враховуючи надані документи, Комісією було прийнято рішення про підтвердження позивачу періоду роботи з 03.04.1985 по 10.11.1999 до пільгового стажу за Списком №2 (в тому числі період роботи з 03.04.1985 по 31.12.1991 повністю, а після 01.01.1992 за фактичною тривалістю вказаною таблиці, враховуючи неритмічну роботу товариства). Загальний підтверджений стаж позивача у ВАТ "Тернопільський м`ясокомбінат" склав 11 років 5 місяців та 19 днів. Також зазначено, що оскаржуване рішення вже було предметом розгляду Тернопільського окружного суду у адміністративній справі №819/689/19. Також вважає, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, оскільки позивач просить скасувати рішення Комісії від 05.12.2016, а з позовом до суду звернувся і лютому 2019 року.

Позивач 14.08.2019 подав додаткові пояснення (аркуш справи 101-102) в яких зазначено, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не взято до уваги те, що позивач в період з 01.08.2005 по 05.04.2007 працював у ТОВ "Доброслав Тернопіль" та ТОВ "Тернопільм`ясо", які на момент винесення рішення були ліквідовані (припинена діяльність), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, відповідачем безпідставно не зараховано до пільгового періоду весь період з 01.01.1992 по 10.11.1999, а зараховано лише частково.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях та просить задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши в судовому засіданні представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши обставини справи у сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Як випливає із матеріалів справи, ОСОБА_3 30.10.2016 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах у ВАТ "Тернопільський м`ясокомбінат", державна реєстрація припинення якого відбулася 01.02.2013.

Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років прийняла рішення №6 від 05.12.2016 про результати розгляду заяви, яким підтвердила ОСОБА_3 період роботи з 03.04.1985 по 10.11.1999 до пільгового стажу за Списком №2 (в тому числі період роботи з 03.04.1985 по 31.12.1991 повністю, а після 01.01.1992 за фактичною тривалістю вказаною таблиці, враховуючи неритмічну роботу товариства) (аркуш справи 43-45).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Щодо посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 44 КАС України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Як випливає із доданої заяви від 22.07.2019 позивача щодо строку звернення до суду, позивач дізнався про порушення своїх прав оскаржуваним рішенням лише 25.08.2018, отримавши у справі №819/689/18 відзив на позовну заяву, що підтверджується самим відзивом, поштовим конвертом та інформацією із сайту "Укрпошта" (аркуш справи 86-92).

Приписами ч. 1 ст. 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Необхідно вказати, що поновлення процесуальних строків на оскарження рішень є дискреційними повноваженнями суду, а під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний або судовий орган, приймаючий рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З урахуванням вказаного слід зазначити, що у суду є "свобода розсуду" або дискреційні повноваження суду на поновлення процесуальних строків, адже за таких обставин лише суд вирішує яка причина є поважною і які докази можна приймати до уваги.

З урахуванням викладеного, суд вважає доводи позивача щодо причини пропуску строку звернення до суду через несвоєчасне отримання рішення є поважними, а строк таким, що підлягає поновленню.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є рішення Комісії №6 від 05.12.2016, щодо зарахування стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років у ВАТ "Тернопільський місокомбінат", що не заперечувалося представником позивача.

Згідно копії трудової книжки № НОМЕР_1 , позивач:

- 03.04.1985 року прийнятий на роботу в Тернопільський м`ясокомбінат на посаду забійника тварин по 3 розряд; 06.07.1987 року присвоєно 4-ий ранг забійника тварин;

- 14.11.1989 року присвоєно 5 ий ранг забійника тварин;

- 01.11.1990 року присвоєно 6-ранг забійника тварин;

- 30.04.1996 року ДП «Тернопільський м`ясокомбінат» реорганізовано у ВАТ «ТМК»;

- 10.11.1999 року звільнений з роботи згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з переведенням в ТзОВ «ТМК».

Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 передбачена посада "забійник худоби" (розділ 19 "Мясна промисловість").

На розгляд Комісії було представлено копію висновку щодо якості проведеної атестації ВАТ "Тернопільський м`ясокомбінат" від 31.10.2000 №190/05 та копію наказу по підприємству від 16.08.1996 №275, якими підтверджено право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 працівникам за професією "забійник худоби". Також було надано архівну довідку, якій містяться відомості про прийняття ОСОБА_3 з 03.04.1985 на посаду забійника, в наказах про надання відпустки в 1997 році зазначена посада "Забійник худоби".

Згідно архівної довідки про заробітну плату за період роботи з квітня 1985 року по грудень 1999 року є відомості з неповним робочим днем, надання чергових відпусток, прийняття та звільнення з роботи протягом зазначеного періоду в архіві відсутні.

Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області було проведено перевірку первинних документів про роботу позивача та складено акт №513 від 04.1.2016, у додатку до якого вказано фактично відпрацьований час позивача після 01.01.1992.

Враховуючи дані документи, Комісією прийнято рішення про підтвердження ОСОБА_3 період роботи з 03.04.1985 по 10.11.1999 до пільгового стажу за Списком №2 (в тому числі період роботи з 03.04.1985 по 31.12.1991 повністю, а після 01.01.1992 за фактичною тривалістю вказаною таблиці, враховуючи неритмічну роботу товариства) (45).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема за пунктом "б" працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Отже, відповідно до норми права, яка закріплена в пункті «б» частини першої статті 13 Закону № 1788, обов`язковими умовами для набуття громадянином права на трудову пенсію (пенсію за віком) на пільгових умовах є в сукупності:

а) досягнення 55 років (після 55 років) з урахуванням норми, закріпленої в останньому абзаці пункту «б» частини першої статті 13 зазначеного Закону, відповідно до якої працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

б) наявність загального стажу роботу не менше 26,6 років;

в) наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - не менше 12 років 6 місяців;

г) зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 повний робочий день;

ґ) шкідливі і важкі умови праці, визначені за результатом атестації робочого місця.

Правовою основою діяльності Комісії при ГУПФУ в Тернопільській області є саме Постанова про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №18-1.

Відповідно до п.п.3, 4, 5 Порядку № 18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Комісії діють у відповідності до цього Порядку. Склад Комісій затверджується начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Головою Комісії є начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Разом з тим, відповідно до п.1 Порядку №18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

У відповідності до пп.пп.1, 2 п.11 Порядку для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи, зокрема, як: заяву про підтвердження стажу роботи, а також документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр).

Таким чином, під час прийняття Комісією при головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення №6 від 05.12.2016 було взято до уваги та проаналізовано усі надані позивачем документи, на підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах у ВАТ Тернопільський м`ясокомбінат", відповідно вказане рішення є обґрунтованим.

Щодо посилання представника відповідача на те, що оскаржуване рішення Комісії вже було предметом розгляду Тернопільського окружного адміністративного суду у адміністративній справі №819/689/18, суд зазначає наступне.

Як випливає із матеріалів справи, а саме, із самого рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.10.2018 у справі №819/689/18 та Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 вбачається, що позивачем не оскаржено рішення про результати розгляду заяви позивача комісії з питань на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області від 05.12.2016 №6.

Суд також зазначає, що предметом дослідження адміністративної справи №819/689/18 був стаж роботи позивача ( ОСОБА_3 ), а саме, Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 (яка набрала законної сили) встановлено, що позивач пропрацював більше 20 років, однак загальний трудовий стаж не дає права на призначення пільгової пенсії, оскільки становить менше 26,6 років, які передбачені чинним законодавством.

Таким чином, суд критично оцінює твердження представника позивача про те, що у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду зазначено, що у позивача наявний пільговий стаж, адже позивач не врахував ту обставину, що апеляційний суд зазначив, що необхідною умовою для виникнення права на пільгову пенсію є наявність загального стажу роботи не менше ніж 26,6 років.

Також, суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не взято до уваги те, що позивач в період з 01.08.2005 по 05.04.2007 працював у ТОВ "Доброслав Тернопіль" та ТОВ "Тернопільм`ясо", які на момент винесення рішення були ліквідовані (припинена діяльність), що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки, дане питання не є предметом розгляду даної адміністративної справи, адже позивач звертався до відповідача із завою, щодо підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах лише у ВАТ "Тернопільський м`ясокомбінат", а не у ТОВ "Доброслав Тернопіль та ТОВ "Тернопільм`ясо".

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно прийнято оскаржуване рішення Комісії, а отже, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення про результати розгляду заяви №6 від 05.12.2016, відмовити.

Реквізити сторін: позивач - ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області: 46001, м.Тернопіль, майдан Волі, 3, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Осташ А.В.

копія вірна

Суддя Осташ А.В.