Справа № 520/356/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 р.Справа № 520/356/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ К." на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 15.04.19 року по справі № 520/356/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ К."

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ К." звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, винесених Головним управлінням ДФС у Харківській області на підставі акта перевірки № 3811/20-40-14-14-09/37660930 від 14.09.2018 р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області, є незаконними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, а отже підлягають скасуванню.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2019р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ К." до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ К." подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вищевказане рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 підлягає скасуванню як таке, що прийняте судом при неповному досліджені доказів поданими сторонами, із порушенням вимог матеріального права та при недотриманні норм процесуального права .

Зазначає, що в матеріалах справи містяться договори оренди, а тому твердження суду, що ТОВ «КАПІТАЛ К.» не спростована інформація щодо оренди ТОВ «АРТПРОЕКТ» нежитлових будівель за адресою Мереф`янське шосе, будинок 21 є такою, що встановлена за неповним дослідженням доказів судом. Вказує, що відповідно до даних ТОВ «АРТПРОЕКТ» питання ведення спільної діяльності не було предметом планової документальної виїзної перевірки ТОВ «АРТПРОЕКТ», контролюючим органам було надано інформацію в повному обсязі, однак вона не знайшла своє відображення в акті перевірки перевірки ТОВ «АРТПРОЕКТ» № 3536/20-40-14-01-08/326775783, тому твердження контролюючого органу є такими, що вводять суд в оману. Також зазначаємо, що ТОВ «КАПІТАЛ К.» не може нести відповідальність за порядок ведення бухгалтерського обліку іншим суб`єктом господарювання, однак ТОВ «АРТПРОЕКТ» надало інформацію, необхідну для складання звітності, в повному обсязі. Також посилається на те, що суду першої інстанції в ході розгляду справи по суті повідомлялось, що ТОВ «КАПІТАЛ К.» перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, тобто є платником єдиного податку на 3 групі за ставкою 5 %. Тобто, за результатами спільної діяльності отримує грошові кошти на рахунок та сплачує з них відповідні податки, що знайшло своє відображення в Деклараціях платника єдиного податку за 2015-2018 роки. Контролюючому органу це було достеменно відомо, заперечень, щодо порядку обліку спільної діяльності і сплати податків з отриманого прибутку в ході судового розгляду не надходило. Не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо того, що в ході перевірки не було надано жодних дозвільних документів на провадження господарської діяльності з виробництва води питної негазованої, і до суду також не було надано даних документів та жодних доказів виконання договорів про спільну діяльність з ТОВ "АРТПРОЕКТ" та з ТОВ "АРНІКО ТРЕЙД" у ході перевірки не було надано, та й до суду жодних доказів щодо виробництва будь-яких товарів, як спільно з ТОВ "АРТПРОЕКТ" та ТОВ "АРНІКО ТРЕЙД", так і самостійно, надано не було. З огляду на вищенаведене, висновки суду про те, що ТОВ «КАПІТАЛ К.» не здійснювало будь-якої діяльності, пов`язаної із процесом виробництва, використанням певних ресурсів (сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо), які характеризують промислове виробництво є помилковими і такими, що не відповідають обставинам об`єктивної дійсності, і на думку ТОВ «КАПІТАЛ К.» не встановлені судом першої інстанції взагалі. Враховуючи викладене, ТОВ «КАПІТАЛ К.» підпадає під визначення «промислове підприємство» та відповідно підпадає під дію підпункта 266.2.2. п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України. З огляду на вищенаведене просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 у справі №520/356/19.

Від Головного управління ДФС у Харківській області, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з апеляційною скаргою позивача не погоджується, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному обсязі.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність свого рішення, в той час, як доводи позивача не ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ К." є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 16 жовтня 2018 року Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено податкові повідомлення-рішення № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, № 000003214а14 від 16.10.2018, що були винесені на підставі акта перевірки № 3811/20-40-14-14-09/37660930 та встановлено порушення пп. 266.2.1. п. 266.2., пп. 266.3.3. п. 263.3, пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2015 рік у сумі - 1 497,54 грн., за 2016 рік у сумі - 7 494,56 грн., за 2017 рік у сумі - 11 720, 16 грн., за 2018 рік у сумі - 7 169, 95 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався своїм правом оскарження податкових повідомлень-рішень в адміністративному порядку, у зв`язку з чим Товариством було подано скаргу до Державної фіскальної служби України, яку у свою чергу було залишено без задоволення.

Внаслідок чого позивач звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Як вбачається з вказаного акту перевірки, податковим органом визначено, що за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ТОВ "КАПІТАЛ К." є власником нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, розташованого за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, а саме:

- нежитлова будівля літ. "А-1" (виробничо-адміністративна будівля), загальною площею 127,6 кв.м. (свідоцтво про право власності від 03.12.2015 року);

- нежитлова будівля літ. "Б-1" (склад), загальною площею 14,0 кв.м. (свідоцтво про право власності від 04.12.2015 рік);

- нежитлова будівля літ. "В-1" (цех), загальною площею 236,7 кв.м. (свідоцтво про право власності від 03.12.2015 рік);

- нежитлова будівля літ. "Д-1" (блок управління), загальною площею 22,4 кв.м. (свідоцтво про право власності від 04.12.2015 рік);

- нежитлова будівля літ. "Е-1" (цех), загальною площею 170,2 кв.м. (свідоцтво про право власності від 03.12.2015 рік);

- нежитлова будівля літ. "Г-1" (станція з технічного обслуговування автомобілів), загальною площею 215,3 кв.м. (рішення господарського суду Харківської області від 29.04.2013 р. справа № 922/1342/13, ухвала господарського суду Харківської області від 08.02.2014 р. справа № 922/1342/13), яке зареєстровано 03.06.2015 р.

На підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2017 № 544 ТОВ "КАПІТАЛ К." є власником нежитлової будівлі літ. "А-1", загальною площею 108,4 кв.м., розташованої за адресою: м. Харків, Технологічний в`їзд, 3 (швацький цех).

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: - ведення обліку платників податків; - інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності органів державної податкової служби; - перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо отримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2015 року, (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Пунктом 12.3. статті 12 Податкового кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

За правилами підпункту 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Водночас підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Аналіз наведеної норми Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що нерухомість має бути класифікована як «будівлі промисловості промислових підприємств». При цьому законодавець використав прислівник «зокрема», який уживається для підкреслення, виділення чого-небудь з-поміж однотипного, тобто, як у розглядуваному випадку, до виду будівель промисловості (виробничі корпуси, цехи, складські приміщення).

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.129-1. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), об`єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють серед іншого будівлі промислові та склади (підпункт «ґ»).

Згідно з пунктом 5.3 статті 5 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 125 «Будівлі промислові та склади» клас 1251 «Будівлі промисловості».

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 належать до класу 1251 «Будівлі промисловості», який, у свою чергу, включає підкласи:

1251.1 - «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості»,

1251.2 - «Будівлі підприємств чорної металургії», 1251.3 - «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості»,

1251.4 - «Будівлі підприємств легкої промисловості», 1251.5 - «Будівлі підприємств харчової промисловості»,

1251.6 - «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості»,

1251.7 - «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості»,

1251.8 - «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості»,

1251.9 - «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Визначення промислового підприємства в чинному на час виникнення спірних правовідносин законодавстві відсутнє.

Водночас, відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457, економічною діяльністю є процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устаткування, робочої сили, технологічних процесів тощо/ Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Процесом промислового виробництва, в свою чергу, є процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

За таких обставин, застосування для цілей оподаткування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) можливе щодо будівель промисловості, які перебувають у власності промислових підприємств.

При цьому визначення приналежності будівлі (споруди) до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року по справі № 820/417/17.

Згідно підпункту 14.1.129-1. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють, зокрема, будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування.

Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, який введено в дію наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 № 507, визначено будівлі торговельні (торгові центри, пасажі, універмаги, спеціалізовані магазини та павільйони, зали для ярмарків, аукціонів, виставок, криті ринки, станції технічного обслуговування автомобілів та т. ін., підприємства та установи громадського харчування (їдальні, кафе, закусочні та т. ін.), приміщення складські та бази підприємств торгівлі й громадського харчування, підприємства побутового обслуговування), які віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 123 "Будівлі торговельні" клас 1230 "торговельні", який в свою чергу включає підкласи:1230.1 - "Торгові центри, універмаги, магазини"; 1230.2. - "Криті ринки, павільйони та зали для ярмарків"; 1230.3. - "Станції технічного обслуговування автомобілів"; 1230.4. - "Їдальні, кафе, закусочні та т. ін."; 1230.5. - "Бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування"; 1230.6. - "Будівлі підприємств побутового обслуговування"; 1230.9. - "Будівлі торговельні інші".

Враховуючи вищевикладене, дані Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, Державного класифікатору будівель і споруд ДК 018-2000, нежитлова будівля літ. "Г-1", загальною площею 215,3 кв.м. за адресою: м. Харків, Мерефянське шосе, 21 , відноситься до торгівельних будівель, підкласу 1230.3 "Станції технічного обслуговування автомобілів", а отже не є будівлею промисловості.

Так, нежитлова будівля за адресою: м. Харків, Мерефянське шосе, 21, а саме: літ. "А-1" (виробничо-адміністративна будівля), загальною площею 127,6 кв.м.; літ. "Б-1" (склад), загальною площею 14,0 кв.м.; літ. "В-1" (цех), загальною площею 236,7 кв.м.; літ. "Д-1" (блок управління), загальною площею 22,4 кв.м.; літ. "Е-1" (цех), загальною площею 170,2 кв.м.; нежитлова будівля літ. "А-1" загальною площею 108,4 кв.м. за адресою: м. Харків , Технологічний в`їзд, 3 (швацький цех), відповідно до Державного класифікатору будівель і споруд ДК 018-2000 відносяться до будівель промисловості.

Що стосується визначення підприємств промисловими, то такими вважаються підприємства, що виробляють промислову продукцію у визначених обсягах згідно із заданою технологією та які відповідно до Національного класифікатора України ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживної політики від 11.10.2010 № 457, відносяться до секцій: B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що перевірка ТОВ "КАПІТАЛ К." була проведена у зв`язку з виникненням питання щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 01.01.2015 року по 30.06.2018 рік.

З матеріалів справи та перевіркою встановлено, що основним видом діяльності Товариства є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (КВЕД 68.20), який відповідно до ДК 009:2010 відноситься до секції L "Операції з нерухомим майном".

У ході перевірки ТОВ "КАПІТАЛ К." було надано договір оренди частини нежитлових приміщень № 1 від 01.01.2015 року з ТОВ "АРТПРОЕКТ" та договір оренди нежитлової будівлі № 05/05 від 05.05.2017 року з ТОВ "АРНІКО ТРЕЙД", які містяться в матеріалах справи.

Згідно до акту перевірки було встановлено, що згідно інформаційних ресурсів податкового органу за адресою розташування нерухомого майна, а саме: м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, здійснює діяльність ТОВ "АРТПРОЕКТ", та з акту планової документальної виїзної перевірки ТОВ "АРТПРОЕКТ" від 22.08.2018 № 3536/20-40-14-01-08/32677583 встановлено, що за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 ТОВ "АРТПРОЕКТ" користується приміщеннями загальною площею 600,9 кв.м., які розташовані за адресою: 61081, м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, згідно з договором оренди № 1 від 08.06.2011, який укладено з ТОВ "КАПІТАЛ К.". Основним видом діяльності ТОВ "АРТПРОЕКТ" є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71).

Перевіркою ТОВ "АРТПРОЕКТ" не встановлено здійснення ним спільної діяльності з ТОВ "КАПІТАЛ К." з виробництва товарів.

Доказів, що спростовують вищевказані твердження, до суду не надано.

Також суд додатково звертає увагу на п. 1.2 Договору з ТОВ "АРНІКО ТРЕЙД" від 05.05.2017, відповідно до якого: сторони дійшли згоди, що метою першого року діяльності є отримання всієї необхідної дозвільної документації для провадження законної господарської діяльності з виробництва води питної негазованої. Метою другого і подальших років діяльності є отримання прибутку від виробництва води питної негазованої, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність виробничої діяльності в межах спільної діяльності з 05.05.2017 по 05.05.2018 роки за цим договором, оскільки така взагалі не проводилась.

В ході перевірки не було надано жодних дозвільних документів на провадження господарської діяльності з виробництва води питної негазованої, і до суду також не було надано даних документів.

При цьому суд вважає необґрунтованим твердження позивача, що в ході проведення перевірки не підіймалось питання надання бухгалтерських документів по результатам спільної діяльності, оскільки як вбачається з матеріалів справи, перевірка проводилась саме з питань нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та враховуючи надані позивачем письмові пояснення, що він веде виробничу діяльність в межах договорів про спільну діяльність, перевіряючими було досліджено зазначену обставину, як підставу для застосування підпункту «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Однак, позивачем в ході проведення перевірки первинних документів, що підтверджують факт виробничої діяльності, не надано, до суду першої інстанції таких доказів також не надано.

Відтак, жодних доказів виконання договорів про спільну діяльність з ТОВ "АРТПРОЕКТ" та з ТОВ "АРНІКО ТРЕЙД" у ході перевірки не було надано, та й до суду жодних доказів щодо виробництва будь-яких товарів, як спільно з ТОВ "АРТПРОЕКТ" та ТОВ "АРНІКО ТРЕЙД", так і самостійно, надано не було.

Враховуючи викладене, ТОВ "КАПІТАЛ К." не підпадає під визначення "промислове підприємство" та відповідно не підпадає під дію підпункта 266.2.2. п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України.

У зв`язку з тим, що ТОВ "КАПІТАЛ К." набуло право власності на нерухоме майно, а саме на нежитлові будівлі літ. "А-1", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Д-1", літ. "Е-1", розташовані за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, виникло у листопаді 2015 року, то податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за цей період складає 579,46 грн. (6,09 грн. (ставка податку у 2015 році) х 570,9 кв.м. (загальна площа зазначених приміщень): 12 місяців х 2 місяці (права власності)).

Згідно з даних Реєстру речових прав на нерухоме майно право власності ТОВ "КАПІТАЛ К." на нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальної площі 215,3 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе , 21, виникло у червні 2015 року, у зв`язку з чим податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з цього приміщення за цей період складає 918,08 грн. (7, 31 грн. (ставка податку у 2015 році) х 215,3 кв.м. (площа приміщення): 12 місяців х 7 місяців (права власності)).

Відтак, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015 рік складає 1 497, 54 грн.

За нежитлові будівлі "А-1", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Д-1", літ. "Е-1", розташовані за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у 2016 році складає 3 933,50 грн. (6,89 грн. (ставка податку у 2016 році) х 570,9 кв.м. (загальна площа зазначених приміщень).

За нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальної площі 215,3 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у 2016 році складає 3 561, 06 грн. (16,54 грн. (ставка податку у 2016 році) х 215, 3 кв.м. (площа приміщення)).

Відтак, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік складає 7 494,56 грн.

За нежитлові будівлі "А-1", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Д-1", літ. "Е-1", розташовані за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у 2017 році складає 4 567,20 грн. (8 грн. (ставка податку у 2017 році), як у період з 01.01.2017 по 28.02.2017, так і з 01.03.2017 по 31.12.2017) х 570,9 кв.м. (загальна площа зазначених приміщень).

За нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальної площі 215,3 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе , 21, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у 2017 році складає 6 430, 29 грн. (19,2 грн. (ставка податку у січні-лютому 2017 року) х 215,3 кв.м. (площа приміщення): 12 х 2) + (32,0 грн. (ставка податку у березні-грудні 2017 року) х 215,3 кв.м. (площа приміщення): 12 х 10).

На підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2017 та Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (№ 34172319 від 07.03.2017) ТОВ "КАПІТАЛ К." є власником нежитлової будівлі літ. "А-1" загальної площі 108,4 кв.м., розташованої за адресою: м. Харків, Технологічний в`їзд, 3, з березня 2017 року.

Тобто податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за вищевказаною будівлею складає 8 грн. (ставка податку у 2017 році) х 108,4 кв.м.: 12 місяців х 10 місяців (права власності) = 722,67 грн.

Відтак, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік складає 11 720, 16 грн.

За нежитлові будівлі "А-1", літ. "Б-1", літ. "В-1", літ. "Д-1", літ. "Е-1", розташовані за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, складає 2 657,54 грн. (9, 31 грн. (ставка податку у 2018 році) х 570,9 кв.м. (загальна площа зазначених приміщень): 12 х 6.

За нежитлову будівлю літ. "Г-1" загальної площі 215,3 кв.м., розташовану за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 21, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, складає 4 007, 81 грн. (37,23 грн. (ставка податку у 2018 році) х 215,3 кв.м. (площа приміщення): 12 х 6).

За нежитловe будівлю літ. "А-1" за адресою: м. Харків, Технологічний в`їзд, 3, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, складає 504,6 грн. (9,31 грн. (ставка податку у 2018 році) х 108,4 кв.м. (загальна площа за цією адресою): 12 місяців х 6 місяців).

Відтак, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік складає 7 169, 95 грн.

За результатами перевірки питання правильності обчислення та декларування ТОВ "КАПІТАЛ К." податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, ГУ ДФС у Харківській області було встановлено, що у періоді 2015 - першому півріччі 2018 року ТОВ "КАПІТАЛ К." є платником зазначеного податку. Проте, ТОВ "КАПІТАЛ К." податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, самостійно не обчислювало, податкову звітність із зазначеного податку до контролюючого органу не надавало, чим порушено пп. 266.7.5. п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України. В результаті чого ТОВ "КАПІТАЛ К." у перевіряємому періоді занижено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на загальну суму 27 882,21 грн., у зв`язку із його не нарахуванням, у тому числі: за 2015 рік - на суму 1 497,54 грн., за 2016 рік - на суму 7 494,56 грн., за 2017 рік - 11 720,16 грн., за 2018 рік (за період з 01.01.2018 по 30.06.2018) - 7 169,95 грн.

Відповідно до пп. 266.7.5. п. 266.7. ст. 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України неподання або несвоєчасне подання платником податків податкових декларацій тягне за собою відповідне накладення штрафу.

Враховуючи, що ТОВ "КАПІТАЛ К." не підпадає під визначення "промислове підприємство" та відповідно не підпадає під дію підпункту 266.2.2. п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України, а також ТОВ "КАПІТАЛ К." за період з 2015 року - перше півріччя 2018 року ТОВ "КАПІТАЛ К." податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, самостійно не обчислювало, податкову звітність не було подано до контролюючого органу, то податкові повідомлення-рішення № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018, № 4 від 16.10.2018 є законними.

Також суд додатково зазначає, що твердження відповідача щодо пов`язаних осіб ТОВ "АРТПРОЕКТ" та ТОВ "КАПІТАЛ.К" не ґрунтується на нормах закону, оскільки п. 14.1.159 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України містить вичерпний перелік осіб, які відносяться до пов`язаних осіб, та "родичі" до цього переліку не відносяться.

Щодо клопотання позивача про долучення додаткових доказів до матеріалів справи, в якому позивач повідомляє, що докази розрахунків між сторонами не могли бути подані до Харківського окружного адміністративного суду під час розгляду справи з об`єктивних причин у зв`язку із тим, що документи бухгалтерського обліку та фінансової звітності за 2014-2018 роки знаходились на відповідальному зберіганні у підприємства, яке здійснювало бухгалтерський облік підприємства за договором про надання бухгалтерських послуг, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.308 КАС докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Разом з тим, в апеляційній скарзі не міститься належного обґрунтування щодо наявності обставин, які об`єктивно позбавили позивача можливості надати даний доказ в період з 15.01.2019 (дата звернення з позовом до суду) і по день винесення рішення судом першої інстанції, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції не приймає його до уваги.

Щодо посилань позивача на те, що ТОВ «КАПІТАЛ К.» було запитано документи із відповідального зберігання ТОВ «АВТ ВОСХОД», проте ТОВ «АВТ ВОСХОД» було повідомлено, що у зв`язку із тим, що підприємство знаходиться у стані припинення документи підприємств, що знаходились на абонентському обслуговуванні, передано до архіву ТОВ «АРХІВ № 1», тому для отримання документів підприємству необхідний час для звернення до контрагента та отримання від нього запитуваних документів, а тому на час винесення Харківським окружним адміністративним судом рішення від 03.04.2019 документи знаходились в архіві і не могли бути надані до суду у зв`язку із тим, що підприємство не було їх розпорядником, колегія суддів зазначає наступне.

Дані посилання позивача, на думку колегії суддів не є обставинами, які об`єктивно позбавили позивача можливості надати дані докази.

Позивач не був позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що додані позивачем до апеляційної скарги додаткові докази на підтвердження своїх вимог, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки апелянтом не було надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно, враховуючи відсутність причин, які об`єктивно перешкоджали позивачу надати вказані документи під час розгляду справи, колегією суддів такі документи не досліджуються.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність свого рішення, в той час, як доводи позивача не ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ К." є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року по справі № 520/356/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 02.09.2019 року