Справа № 855/382/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/382/19
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

28 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Степанюка А.Г.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

28.08.2019, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду , надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії України, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Центральної виборчої комісії, стосовно не направлення до територіального органу Казначейства платіжного доручення на повернення ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 41370,00 грн., сплачених як грошова застава кандидата у народні депутати України, та повернути сплачені кошти;

- зобов`язати Центральну виборчу комісію направити до територіального органу Казначейства платіжне доручення на повернення ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 41370,00 грн., сплачених як грошова застава кандидата у народні депутати України та повернути сплачені кошти.

Позовні вимоги обгрунтовані наступним.

20.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Центральної виборчої комісії із заявою про самовисування щодо реєстрації кандидатом в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі № 95 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року. До заяви були додані інші документи, передбачені ч. 2 ст. 55 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

Позивач зазначає, що при поданні документів ним були сплачені грошові кошти у розмірі 41370 грн., як грошову заставу кандидата у народні депутати України.

Постановою Центральної виборчої комісії від 22.06.2019 № 1168 відмовлено в реєстрації кандидатів у народні депутати України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , висунутих у порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 95 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року та вказано повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_1 внесені ними грошові застави, відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про вибори народних депутатів України".

Надалі, 03.07.2019 позивач звернувся до Державної казначейської служби України із заявою про повернення сплачених коштів грошової застави, проте, згідно з листа Державної казначейської служби України про повернення документів від 05.08.2019 № 5-11-11/13295, заявника повідомлено про те, що рахунок, на який були сплачені кошти грошової застави, відкритий на ім`я Центральної виборчої комісії, як небюджетний рахунок і перерахування коштів зарахованих на такий рахунок здійснюється виключно на підставі платіжного доручення Центральної виборчої комісії.

19.08.2019 позивач звернувся до Центральної виборчої комісії із заявою про повернення сплачених коштів грошової застави, в якій визначив реквізити свого рахунку для повернення коштів та просив направити до територіального органу Казначейства платіжного доручення на повернення йому коштів (копія листа додається).

Зазначений лист Центральною виборчою комісією був отриманий 22.08.2019, проте, позивач вказує на те, що станом на день подання позовної заяви, грошові кошти йому так і не повернуті, а відповідач здійснює протиправну бездіяльність, яка полягає у ненаправлені до територіального органу Казначейства платіжного доручення на повернення йому коштів.

Розглянувши заявлені позивачем вимоги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 56 Закону України "Про вибори народних депутатів України", партія, яка висунула кандидата в депутати в одномандатному окрузі, кандидат у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, після початку виборчого процесу та до подання документів Центральній виборчій комісії для реєстрації вносить на спеціальний рахунок Центральної виборчої комісії грошову заставу в розмірі десяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з приписами абз. 2 ч. 3 ст. 56 Закону України "Про вибори народних депутатів України", у разі прийняття Центральною виборчою комісією рішення про відмову в реєстрації кандидата у депутати, який балотується в одномандатному окрузі в порядку самовисування, внесена грошова застава повертається у п`ятиденний строк після прийняття відповідного рішення на визначений відповідним кандидатом у депутати рахунок.

Постановою Центральної виборчої комісії від 22.06.2019 № 1168 відмовлено в реєстрації кандидатів у народні депутати України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , висунутих у порядку самовисування в одномандатному виборчому окрузі № 95 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року та п. 2 резолютивної частини вказано повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_1 внесені ними грошові застави, відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про вибори народних депутатів України".

Таким чином, положення законодавства вказують на наявність у Центральної виборчої комісії п`ятиденного строку після прийняття рішення про відмову в реєстрації кандидата в народні депутати для повернення внесеної грошової застави. З урахуванням зазначеного, оскільки постанова Центральної виборчої комісії датована 22.06.2019, останнім днем для повернення коштів є 27.06.2019, а з наступного дня починається обчислення 5 денного строку на звернення до суду з позовом, встановленого приписами КАС України, зважаючи на можливі протиправні дії/бездіяльність відповідача в частині неповернення коштів, внесених як застава. Таким чином, позивач мав звернутись до суду з даними позовними вимогами за захистом своїх прав до 02.07.2019.

Позивач знав про те, що протягом 5 днів після прийняття постанови Центральною виборчою комісією не було вчинено дій, спрямованих на повернення грошової застави, проте до суду з даними позовними вимогами не звернувся.

Порядок розгляду даної категорії справ регулюється нормами Глави 11 § 2 Кодексу адміністративного судочинства України - «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ».

Приписами ч. 3 ст. 273 КАС України, передбачено, що рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії щодо встановлення нею результатів виборів чи всеукраїнського референдуму оскаржуються до Верховного Суду. Усі інші рішення, дії або бездіяльність Центральної виборчої комісії, члена цієї комісії, прийняті у межах виборчого процесу, оскаржуються до апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає місто Київ.

У свою чергу, ч. 6 цієї статті визначено, що позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій може бути подано до адміністративного суду у п`ятиденний строк із дня прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 270 КАС України, на обчислення строків, встановлених статтями 273 - 277, 280 - 283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу. Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами. Останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.

Так, ч. 5 ст. 270 КАС України, містить імперативну норму, відповідно до якої, днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Загалом, прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).

Принагідно зазначити, що законодавче обмеження строку оскарження, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У п. 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Як уже зазначалось раніше, ч. 6 ст. 273 КАС України, передбачено, що позовні заяви щодо рішень, дій чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму, членів цих комісій може бути подано до адміністративного суду у п`ятиденний строк із дня прийняття рішення, вчинення дії або допущення бездіяльності.

Таким чином, норми КАС України встановлюють особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях справ, до яких, належить і дана адміністративна справа, а отже, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 273 КАС України та ч. 5 ст. 270 КАС України, останнім днем подачі адміністративного позову в межах даних правовідносин мало б бути 02.07.2019.

Проте, варто звернути увагу, що адміністративний позов подано ОСОБА_1 лише 28.08.2019, тобто з пропуском п`ятиденного строку, передбаченого ч. 6 ст. 273 КАС України.

Крім того, приписи ч. 5 ст. 270 КАС України, застерігають, що строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 243, 248, 270, 271, 273 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана до Верховного Суду через Шостий апеляційний адміністративний суд у дводенний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді А.Г. Степанюк

В.В. Кузьменко

Головуючий суддя Ганечко Олена Миколаївна

Судді: Степанюк Анатолій Германович