Справа № 520/5070/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 р. Справа № 520/5070/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарях - Кравчені Т.І., Шаталовій Н.В.,

за участі представників:

позивача - Городецької А.Д., відповідача - Саблукова Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Колос." до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, приватне акціонерне товариство "Колос.", з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення № 2, № 2, № 2 від 25.02.2019 року.

В обґрунтування вимог адміністративного позову позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення, зокрема, № 2 від 25.02.2019 року про донарахування податкових зобов`язань з ПДВ у загальному розмірі 2 714 403,75 грн. та № 2 від 25.02.2019 року про зменшення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 210 497,00 грн., прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області з порушенням норм чинного в Україні законодавства, на підставі висновків, які не відповідають фактичним обставинам, оскільки підприємством не порушено приписи п.188.1 ст. 188 ПК України, висновки ГУ ДФС у Харківській області, викладені в акті перевірки від 30.01.2019 року № 251/20-40-14-02-07/30753688 про заниження позивачем ПДВ на суму 2 382 019,00 грн. не відповідають дійсності, отже підлягають скасуванню. Оскаржуване податкове повідомлення - рішення № 2 від 25.02.2019 року про застосування штрафу у розмірі 611 253,50 грн. за нездійснення позивачем виписки та реєстрації податкових накладних на суму різниці бази оподаткування між собівартістю реалізованих послуг та договірною вартістю таких послуг, також підлягає скасуванню, оскільки у підприємства відсутні обов`язок з виписки таких податкових накладних.

Ухвалою суду від 28 травня 2019 року відкрито провадження по справі. Призначено підготовче засідання та запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов.

20.06.2019 року представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог зазначивши, що ПрАТ «Колос.» порушено п.188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 ПК України та п.15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, що призвело до заниження бази оподаткування ПДВ на суму 119 100 95,38 грн. та суми податкових зобов`язань з ПДВ 2 382 020,00 грн., а також не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за відповідний період, що слугувало підставою для винесення спірних податкових повідомлень - рішень.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, пославшись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, з підстав та мотивів, викладених у наданому до суду відзиві на позов.

Суд, вивчивши доводи адміністративного позову та відзиву проти нього, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, з`ясувавши фактичні обставини, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено документальну планову виїзну перевірку ПрАТ "Колос." податкового законодавства за період з 01.01.2015р. по 30.09.2018р., валютного - за період з 01.01.2015р. по 30.09.2018р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2015р. по 30.09.2018р.

Висновками акту документальної планової виїзної перевірки №251/20-40-14-02-07/30753688 від 30.01.2019р. встановлено порушення позивачем:

п.п. 134.1 ст.134 ПК України внаслідок чого занижено податок на прибуток за І півріччя 2018 року в сумі 1703542 грн., та зменшено від`ємне значення об`єкту оподаткування за 9 місяців 2018 року в сумі 4867197 грн.;

п.188.1 з урахуванням п.14.1.71 ПК України в результаті чого зменшено ряд.21Б «сума від`ємного значення, що зараховується до складу ПК наступного звітного періоду» за вересень 2018 року в сумі 210497 грн. та встановлено заниження задекларованого податку на додану вартість в сумі 2171523 грн., в т.ч. за: січень 21016р. в сумі 29033 грн., лютий 2016р. в сумі 398010 грн., березень 2016 року в сумі 303064 грн., травень 2016 року в сумі 24660 грн., червень 2016 року в сумі 166 грн., липень 2016 року в сумі 25371 грн., листопад 2016 року в сумі 37738 грн., грудень 2016 року в сумі 15641 грн., січень 2017 року в сумі 8699 грн., лютий 2017 року в сумі 16252 грн., березень 2017 року в сумі 65700 грн., квітень 2017 року в сумі 75464 грн., травень 2017 року в сумі 23301 грн., червень 2017 року в сумі 26787 грн., липень 2017 року в сумі 72110 грн., жовтень 2017 року в сумі 152757 грн., листопад 2017 року в сумі 47777 грн., грудень 2017 року в сумі 18369 грн., лютий 2018 року в сумі 64940 грн., березень 2018 року в сумі 46954 грн., квітень 2018 року в сумі 392900 грн.;

порушено п.201.1, п. 201.10 ст.201 ПК України.

Не погодившись з висновками акту перевірки, позивачем до ГУ ДФС в Харківській області було подано заперечення, за результатом розгляду яких пункт перший висновку акту №251/20-40-14-02-07/30753688 від 30.01.2019р. викладено у такій редакції «п.п. 134.1 ст.134 ПК України, внаслідок чого зменшено від`ємне значення об`єкту оподаткування за 9 місяців 2018 року в сумі 16561177 грн.», в іншій частині висновки акту залишені без змін.

На підставі висновків акту документальної планової виїзної перевірки відповідачем 25.02.2019р. винесені податкові повідомлення-рішення:

№2 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 2714403 грн. 75 коп., з яких 2171523 грн. - за основним платежем та 542880 грн. 75 коп. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

№2 про зменшення від`ємного занесення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 210497 грн.;

№2 про застосування штрафу у розмірі 611253 грн.50 коп.;

№2 про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 9 місяців 2018 року на 16 561 177 грн.

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, скориставшись своїм правом на адміністративне оскарження рішень органів ДФС, ПрАТ "Колос." подало відповідну скаргу до ДФС України, рішенням якої від 08.05.2019 року №21123/6/6/99-99-11-04-01-25 скарга платника податків задоволена частково, скасоване податкове повідомлення - рішення №2 та залишено без змін податкові повідомлення - рішення № 2, № 2, № 2.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті перевірки, на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

Як з`ясовано в ході судового розгляду, здійснені відповідачем донарахування податків з відповідним застосуванням до позивача штрафних (фінансових) санкцій зумовлені, висновками ГУ ДФС в Харківській області про те, що база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів, послуг, робіт не може бути нижче їх виробничої собівартості, визначеної відповідно до П(С)БО 16. З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно положень п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України.

Пунктом 188.1 ст.188 ПК України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до п.п. 14.1.71 п.14.1 ст.14 ПК України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Тобто, за загальним правилом ПК України ототожнює звичайну ціну із ціною договору. Виключення передбачені тільки щодо випадків, коли ПК України прямо встановлено інше, як визначено підпунктом 14.1.71 п.14.1 ст.14 ПК України - для регульованих цін звичайною вважається ціна, встановлена за правилами такого регулювання, якщо для операції є обов`язковою проведення оцінки, то звичайною ціною є вартість за оцінкою. Проте, для вказаного випадку Податковим кодексом України не встановлено інше визначення ціни, відмінне від ціни договору.

Таким чином, для робіт, послуг, товарів власного виробництва ПК України встановлює як мінімальну базу оподаткування не собівартість, а звичайну ціну, яка визначається ПК України для даного випадку як ціна договору.

Отже, з урахуванням зазначеного, висновок податкового органу, що база оподаткування ПДВ за операціями позивача протягом перевіряємого періоду мала визначатися на рівні не нижче собівартості є помилковим, оскільки суперечить приписам пункту 188.1 ст.188 ПК України, відповідно до якого, для робіт, послуг, товарів власного виробництва база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін

Оскільки, доказів порушення позивачем саме положень п.188.1 ст.188 з урахуванням п.14.1.71 ПК України податковий орган до суду не надав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Щодо інших доводів позивача, викладених в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010 року).

За наслідками розгляду адміністративної справи, суд дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255, 295, п.15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Колос." (, адреса: вул. Центральна, буд. 1, смт. Пересічна, Дергачівський район, Харківська область, 62364) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення №2, №2, №2 від 25.02.2019 року, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "Колос." () судові витрати в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 02 вересня 2019 року.

Суддя Шевченко О.В.