Справа № 160/7570/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2019 року Справа № 160/7570/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представник позивача представник відповідача Ганзій Р.М. Карпова Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить:
стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 6710,40 грн., що складаються з судового збору у розмірі 768,40 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., витрат пов`язаних із підготовкою до розгляду справи в сумі 942 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на момент винесення оскаржуваних рішень та складання акту перевірки не був фізичною особою підприємцем. Позивач з 20.06.2000 року не є фізичною особою підприємцем.
Ухвалою суду від 08.08.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) учасників справи.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволені позову з наступних підстав. Позивач є фізичною особою підприємцем з 22.02.2000 року та перебуває на загальній системі оподаткування. Позивач з 2014 по 2018 роки не подавав до податкового органу звітів з єдиного внеску. Позивач не надав суду доказів понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив про те, що у відповідності до статті 134 КАС України витрати на правничу допомогу адвоката визначаються, зокрема, на підставі доказів, які підтверджують їх вартість, що сплачена або підлягає сплаті.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, які вказані у відзиві на позовну заяву.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, встановив наступне.
18.03.2019 року відповідачем проведено камеральну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питання неподання, несвоєчасного подання, подання не за встановленою формою звітності «Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску».
Суд не погоджується із висновками акту перевірки з наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.3 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску зобов`язані подавати звітність та сплачувати єдиний внесок до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника, у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 4 вказаного вище закону України платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Судом на підставі копії реєстраційної справи фізичної особи підприємця ОСОБА_4 , яка міститься у матеріалах справи, встановлено, що остання припинена як фізична особа підприємець 20.06.2000 року, що підтверджується копію повідомлення про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, яке міститься у матеріалах справи.
Також у матеріалах справи міститься довідка Новомосковської ОДПІ про зняття позивача з обліку як фізичної особи підприємця.
Судом на підставі витягу з ЄДРПОУ станом на 18.03.2019 року, копія якого міститься у матеріалах справи, встановлено, що позивач не зареєстрований як фізична особа підприємець.
Оскільки позивач з 20.06.2000 року не є фізичною особою підприємцем та знятий з обліку у податковому органі як фізична особа підприємець, то відповідач протиправно нарахував штрафні санкцій за неподання фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 Миколаївною звітів за 2014, 2015,2016, 2017 та 2018 роки.
Щодо розподілу судових витрат.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач поніс судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. за подання позовної заяви, який підлягає стягненню з відповідача.
Згідно частин 1 та 4 статті 138 КАС України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Граничний розмір компенсації витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» витрати пов`язані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи не можуть перевищувати 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за сукупність дій, необхідних для розгляду справи.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.
Позивач поніс витрати у розмірі 942 грн., пов`язані з підготовкою справи до розгляду, що складаються з витрат на отримання відомостей з ЄДРПОУ у розмірі 146 грн., що підтверджується двома квитанціями, копії яких містяться у матеріалах справи, адміністративного збору за виготовлення копій матеріалів архівної справи суб`єкта підприємницької діяльності в сумі 650 грн., що підтверджується копією платіжного доручення яке міститься у матеріалах справи, а також поштових витрат, пов`язаних із адміністративним оскарженням індивідуальних актів відповідача (відправка скарг та повідомлень) в сумі 146 грн., щ підтверджується копіями фіскальних чеків відділення поштового зв`язку, які містяться у матеріалах справи.
За вказаних обставин витрати у розмірі 942 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки останні не перевищують 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Щодо витрат на правничу допомогу.
У відповідності до вимог п.1 ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 КАС України).
Відповідно до положень частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що 02.04.2019 року року між позивачем та адвокатом Ганзій Романом Петровичем був укладений договір про надання правничої допомоги, у зв`язку з оскарженням індивідуальних актів, винесених стосовно позивача ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Сторони у договорі погодили вартість однієї години роботи адвоката у розмірі 200 грн.
Також позивачем надано копію свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1680 від 23.04.2007 року, яке видано ОСОБА_6 .
У матеріалах справи міститься ордер на представлення інтересів позивача адвокатом Ганзій Романом Петровичем.
У матеріалах справи міститься акт приймання передачі виконаних робіт до зазначеного вище договору від 05.08.2019 року, у якому сторони погодили надані послуги та їх тривалість: проведення попереднього аналізу справи, юридичне відпрацювання рішень щодо засобів захисту прав та інтересів клієнта 5 годин; збір інформації, документів, доказів, необхідних для формування правової позиції у захисті прав та інтересів клієнта 5 годин, складання та направлення до ДФС України скарг на рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) 10 годин, складання та подання адміністративного позову до ГУ ДФС у Дніпропетровській області 5 годин.
Позивачем також надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), який за своїм змістом аналогічний акту приймання передачі виконаних робіт від 05.08.2019 року.
Позивачем не надано суду доказів оплати витрат адвоката на суму 5000 грн.
Враховуючи те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, з огляду на те, що позивачем взагалі не надано суду доказів оплати витрат на оплату правничої допомоги, то суд відмовляє у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 287 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору 768,40 грн., витрат пов`язаних з підготовкою справи до розгляду, у розмірі 942 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 вересня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 04.09.2019 року Суддя Згідно з оригіналом Суддя С.В. Златін С.В. Златін С.В. Златін