Справа № 343/377/18
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/377/18
Провадження №: 2-а/0343/3/19
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про скасування постанови, винесеної у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову від 25.01.2018 р. у справі про порушення митних правил № 11/20600/18, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 525 742,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 січня 2018 року Івано-Франківською митницею ДФС України в особі в.о. начальника Івано-Франківської митниці ДФС України, радника податкової та митної справи І рангу Карпович Олегом Анатолійовичем , було винесено постанову у справі про порушення, митних правил № 11/20600/18, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками ст.485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 525 742,05 грн.

Прийнята постанова у справі про порушення митних правил є необґрунтованою, винесеною з порушенням чинного законодавства, викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил є такими, що не відповідають дійсності, а розгляд справи є неповним та необ`єктивним.

Всі висновки постанови грутнуються на тому, що позивач, маючи статус «громадянина - резидента» вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 145 247,35 гривень шляхом надання паспорту серії НОМЕР_6 громадянина Республіки Чехії на ім`я ОСОБА_1 в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля марки «Renault megane», реєстраційний номер НОМЕР_8 в режимі тимчасове ввезення, згідно положень ч. 2 ст. 380 Митного кодексу України в порядку, передбаченому для громадян - нерезидентів.

Однак дані висновки є хибними. Відповідно до Закону, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог законодавства, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до Закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Дійсно, 25 травня 2017 року позивач ввіз на територію України автомобіль, однак уже 26 травня 2017 року автомобіль було вивезено з митної території України, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України «Строки транзитних перевезень», якою встановлено строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, і зокрема: для автомобільного транспорту -10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Надалі автомобіль перебував не в зоні митного контролю України близько двох місяців, і як відомо позивачу, ввезено на митну територію України 24 липня 2017 року громадянкою Євросоюзу, якій позивач передав у користування та розпорядження даний автомобіль. Даний факт підтверджується відмітками в паспорті про перетин кордону, а також Splnomocnenie vo Vel? kych Kapusanoch 24.7.2017 (доручення) на право користування автомобілем. Однак відповідачем, з незрозумілих причин дані факти до уваги взято не було, а тільки висмикнуто з низки подій тільки ті події, які є вигідні для накладення адміністративного стягнення.

Ст. 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а такої мети в діях позивача не було, як і відсутні об`єкт та об`єктивна сторона правопорушення передбаченого даною статтею.

З огляду на викладене вважає, що підстави для накладення адміністративного стягнення відсутні, оскільки відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог Закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а докази мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

За змістом Закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до Наказу Міністерства Фінансів України від 02.07.2016 № 566 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 р. за № 1046/29176 "Про затвердження Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення" - зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

Усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком державною мовою. Не допускаються закреслювання або виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, відносно якої він складений.

У разі ненадання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, документів для складання протоколу використовуються відомості про таку особу, наявні у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

У протоколі під час його складання обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу.

Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до протоколу і

засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до протоколу окремо, про що у протоколі робиться запис.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Про ознайомлення із протоколом особа щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є.

У разі відмови особи, щодо якої складається протокол, від підписання протоколу посадова особа органу доходів і зборів робить про це відповідний запис, який засвідчує своїм підписом та підписами свідків у разі їх наявності.

Особа, щодо якої складається протокол, має право письмово викласти підстави своєї відмови від підписання протоколу, які додаються до протоколу окремо, про що робиться запис у протоколі.

Відмова під підписання протоколу не є підставою для припинення провадження у справі.

Один примірник протоколу під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі неможливості складання протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення протокол складається в органі доходів і зборів. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується до органу доходів і зборів для складання та підписання протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі.

У разі неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у визначений у запрошенні час складається акт довільної форми, який засвідчує факт такої неявки. Акт підписується не менш як трьома посадовими особами контролюючого органу та реєструється у журналі реєстрації актів, що засвідчують факт неявки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол в день складання реєструється посадовою особою органу доходів і зборів в журналі реєстрації протоколів та постанов про адміністративні правопорушення та не пізніше наступного робочого дня відомості вносяться до відповідної Інформаційної системи.

До протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.

Позивач не був запрошений для складання протоколу і не мав можливості надати пояснення, що і привело для внесення неправдивих відомостей до останнього. Даний факт підтверджується і змістом постанови в якій зазначено, що позивача повідомили тільки про час та місце винесення постанови щодо нього, що є грубим порушенням законодавства України.

Незрозумілим є визначення розміру штрафу як адміністративного стягнення. Порядок і методи визначення митної вартості товарів, в тому числі транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом III Митного кодексу України та базуються на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі та Угоди про застосування статті VII ГАТТ.

Згідно зі статтями 51, 52 Митного кодексу України, митна вартість товару визначається і заявляється декларантом або уповноваженою ним особою.

Слід зазначити, що митна вартість транспортних засобів в значній мірі залежить від таких факторів, як: марка, модель, комплектація, об`єм двигуна, рік випуску, технічний стан (особливо це стосується транспортних засобів, які були у використанні) і т. д.

Згідно з ч.1 ст. 3 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом ДФС України.

Положення Закону України від 31 травня 2016 року № 1389-VIII «Про внесення зміни до підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо стимулювання розвитку ринку уживаних транспортних засобів» не змінюють порядку і методів визначення митної вартості товарів, в тому числі транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.

Разом з тим, відповідно до Закону № 1389, тимчасово до 31 грудня 2018 року встановлено знижені ставки акцизного податку на легкові автомобілі, які були у вжитку. Відповідачем не надано жодного розрахунку суми митних платежів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.179, 187,205), розписка-повідомлення (а.с.188,194),та оголошення про виклик в судове засідання (а.с.185).

Представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Кажук В.Б., (ордер а.с.191, договір про надання правничої допомоги а.с.193 ) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі , просив суд скасувати зазначену постанову вважаючи її протиправною та безпідставною. Додатково пояснив, що в протоколі про порушення митних правил від 11.01.2018 року , вказано що автомобіль марки «Renault megane», реєстраційний номер НОМЕР_8 , 25.05.2017 року через пунк пропуску ввіз громадянин Чехії - ОСОБА_1 , хоч такої країни як Чехія - немає. Осіб з прізвищем та іменем "ОСОБА_1" , є багато, тому невідомо, хто саме ввіз вказаний автомобіль на митну територію України. Крім цього позивач немає громадянства Чехії. Просив позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2, (довіреність а.с.196) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , суду пояснив, що постанова в справі про порушення митних правил від 25.01.2018 року відносно ОСОБА_1 складена уповноваженою на те особою, після детального вивчення всіх матеріалів справи, з додержанням всіх вимог законодавства, що регулює дані правовідносини. Вона є законною, тому підстав для визнання її протиправною та скасування - немає. Просив відмовити у позові.

Заслухавши пояснення учасників процесу, що з"явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Ст. 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність у випадку заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Ч. 1 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В силу ч.2 ст.11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно із п.1 ст.377 Митного кодексу України, товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Відповідно до ч.3 ст.380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Згідно п.3 ч.1 ст.292 МК України, митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Згідно із п. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України», якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Ст. 5 Закону України «Про громадянство України» визначено, що документом який підтверджує громадянство України є паспорт громадянина України.

Судом встановлено, як і не заперечується позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві, що 25.05.2017 року позивачем через пункти пропуску «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ввезено на митну територію України з метою особистого користування транспортний засіб марки «Renault Megant», р.н. НОМЕР_8 , кузов номер НОМЕР_5 , в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року.

Для здійснення митного контролю та митного оформлення вищевказаного транспортного засобу громадянин України ОСОБА_1 надав свідоцтво реєстрацію транспортного засобу та паспорт громадянина Чехії Серія НОМЕР_6 .

За результатами перевірки УСБ України в Івано-Франківській області, згідно листа від 01.08.2017 р. №60/5/3-1696 (а.с.41) встановлено, що громадянином Чехії ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_6, проживає АДРЕСА_3) 25.05.2017 року через пунки пропуску «Чоп-Захонь» митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС ввезено на митну територію України в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року транспортний засіб марки «Renault Megant», реєстраційний номер НОМЕР_8 , кузов номер НОМЕР_5 .

Із вказаних матеріалів перевірки встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України (лист УСБУ в Івано-Франківській області від 06.09.2017 року №60/5/3-182 та Лист відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання в Івано-Франківській обл. вих.02/02.01.2018) - ОСОБА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_7 виданий 05.11.1996 року.

Таким чином встановлено, що громадянин ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією й тією ж особою.

Відповідач вважає, що під час перетину митного кордону позивач вчинив дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, оскільки при переміщенні через митний кордон України автомобіля марки «Renault Megant», реєстраційний номер НОМЕР_8 , кузов номер НОМЕР_5 громадянин України ОСОБА_1 , маючи статус «громадянина-резидента» надав документ, який є підставою для несплати митних платежів, а саме паспорт громадянина Чехії.

11.01.2018 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Івано-Франківської митниці у відсутності особи, що притягується до відповідальності, гр. України ОСОБА_1 , було складено протокол про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 по факту вчинення ним діяння, передбаченого ст. 485 МК України, а саме, встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 , маючи статус «громадянина-резидента» (паспорт України НОМЕР_7 від 12.11.1996 року) вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 175247,35грн., шляхом надання паспортного документу громадянина Республіки Чехії на ім?яОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_6), в якості підстави для ввезення на митну територію України автомобіля марки «Renault Megant», реєстраційний номер НОМЕР_8 , кузов номер НОМЕР_5 в режимі «тимчасове ввезення», згідно положень ст.380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів

Відповідно до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складання протоколу про порушення митних правил (ст. 488 МК України).

Зі змісту ч.3 ст. 494 МК України, якою передбачено порядок складання та підписання протоколу про порушення митних правил, вбачається, що його може бути складено й за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст. 494 МК України, примірник протоколу надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності протягом трьох робочих днів за повідомленою нею або наявною в митниці адресою. Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

До матеріалів справи долучено повідомлення громадянину ОСОБА_1 , від 28.12.2017 року про явку до Івано-Франківської митниці ДФС в термін до 11.01.2018 року для з`ясування обставин по факту невивезення транспортного засобу «Renault Megant», ввезеного ним на митну територію України через Закарпатську митницю, відправлене ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 з відміткою про отримання 30.12.2018р. (а.с.45,46).

Таким чином, посилання позивача на порушення процедури складання протоколу та порушення його конституційного права на захист є необґрунтованими.

25.01.2018 року в.о. начальника Івано-Франківської митниці ДФС Карповичем О.А. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №11/20600/18, якою

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що становить 525742,05 грн.

Щодо доводів позивача про неправомірність визначення розміру штрафу як адміністративного стягнення , суд враховує наступне:

Відповідно до ст. 485 МК України, дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч. 3 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування, що класифікуються за товарними позиціями 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепів до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 27 ст. 4 МК України митні платежі складаються з мита, акцизного податку із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

Згідно з Законом України "Про митний тариф України" розмір ввізного мита визначається за встановленими цим законом ставками в процентному відношенні від митної вартості.

Ставки акцизного податку визначені ст. 215 Податкового кодексу України залежно від об`єму двигуна автомобіля.

Базою оподаткування податком на додану вартість згідно ст.188 ПК України буде договірна вартість товару з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 189.3 ст. 198 ПК України ціна продажу вживаного транспортного засобу визначається: для осіб, не зареєстрованих як платники податку, виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не нижче оціночної вартості такого засобу, розрахованої суб`єктом оціночної діяльності, уповноваженим здійснювати оцінку відповідно до закону; для платників податку виходячи з договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

За визначенням ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395(далі - Методика) вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ (п. 7.35).

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Суд враховує, що позивач митниці документ, який підтверджує митну вартість автомобіля не надав, однак, у службовій записці відділу адміністрування митних платежів Івано-Франківської митниці ДФС, для визначення вартості транспортного засобу використовувалися Інтернет ресурси, можливість використання яких передбачена Методикою. Зі змісту вказаної записки слідує, що якби транспортний засіб марки «Renault Megant», з бензиновим двигуном об`ємом 1598 см3, кузов НОМЕР_5 підлягав пропуску на митну територію України у відповідності до

ч.3ст.380 МК України, митні платежі станом на 25.05.2017р. могли б становити 175247,35грн. (з них мито 11759,87 грн., акциз 114679,81 грн.. ПДВ 48807,67 грн.) .

Згідно положень Методики, митна вартість визначається за інформацією, отриманою з мережі Інтернет. Саме таку інформацію митним органом використано (а.с.55-58). .

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що останнім митна вартість спірного транспортного засобу визначена відповідно до чинного законодавства та із врахуванням Методики, а відтак останнім законно та обґрунтовано накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 525742,05 грн., що відповідає 300 відсоткам несплаченої суми митних платежів.

Таким чином враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при наявності паспортів двох держав - України та Республіки Чехії, громадянин України (резидент) ОСОБА_1 свідомо подав саме паспорт гр. Республіки Чехії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов`язкових платежів були спрямовані дії позивача, а тому у діях позивача наявний умисел на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст.485 МК України.

Факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст.485 МК України підтверджується матеріалами справи, відповідачем дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому постанова про порушення митних правил №11/20600/18 від 25.01.2018 року є правомірною та не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 103, 112, 283, 284, 292, 458, 470, 485, 487, 494, 495, 529, 530 Митного Кодексу України, ст. 206.6 Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 19, 160, 241-251 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці ДФС України про скасування постанови, винесеної у справі про порушення митних правил - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 ,що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_7 виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області.

Відповідач: Івано-Франківська митниця ДФС України 76010, м.Івано-Франківськ, вул.Короля Данила,20, .

Суддя:

Повний текс постанови виготовлено 23.08.2019 року