Справа № 200/4918/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2019 р. Справа№200/4918/19-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження питання про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат на правову допомогу у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП звернулося до суду з позовом до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у продовженні терміну дії договору №1154-56/13 від 06 вересня 2019 року № 110/0/111-19; зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким продовжити за заявою позивача від 04 червня 2018 року строк дії договору №1154-56/13 від 06 вересня 2013 року на п`ять років.
В позові, окрім іншого, викладено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року по справі №200/4918/19-а позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП до Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у продовженні терміну дії договору №1154-56/13 від 06 вересня 2019 року за заявою від 04 червня 2018 року оформлене листом від 21 січня 2019 року № 110/0/111-19; зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким продовжити за заявою позивача від 04 червня 2018 року строк дії договору №1154-56/13 від 06 вересня 2013 року на п`ять років задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації про відмову у продовженні терміну дії договору №1154-56/13 від 06 вересня 2019 року за заявою від 04 червня 2018 року оформлене листом від 21 січня 2019 року № 110/0/111-19. Зобов`язано Департамент розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації повторно розглянути заяву товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП від 04 червня 2018 року про продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, враховуючи правову позицію, викладену в даному судовому рішенні. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації () за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Добропільське АТП () судові витрати з судового збору у розмірі 960, 50 грн.

В зазначеному рішенні суду вказано про вирішення питання щодо судових витрат на правничу допомогу після вирішення справи по суті.

Представником позивача 12.08.2019 року через канцелярію суду надано клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі та стягнення з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу у сумі 12100,00 грн. з додатками.

Судове засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення стосовно їх розподілу призначено судом на 03.09.2019 року.

Сторони до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлялись судом належним чином.

На підставі ч.9 ст.205 та ч.3 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає питання про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат на правову допомогу в письмовому провадженні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Таким чином на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 03 квітня 2019 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням ДЕКСТРА; додаткову угоду №1 до договору б/н від 03 квітня 2019 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Бабіча ОСОБА_1 Олексійовича; звіт про витрачений адвокатом Бабічем В.О. час за договором про надання правової допомоги б/н від 03 квітня 2019 року; рахунок на оплату №75 від 12 червня 2019 року на суму 5400 грн.; платіжне доручення від 14 червня 2019 року № 354 про сплату позивачем коштів за надання правової допомоги за договором б/н від 03 квітня 2019 року на суму 5400 грн., додаткову угоду №2 від 03 квітня 2019 року на суму 6700 грн., звіт про витрачений адвокатом Бабічем В.О. час за договором про надання правової допомоги б/н від 03 квітня 2019 року; рахунок на оплату №109 від 08 серпня 2019 року на суму 6700 грн.; платіжне доручення від 09 серпня 2019 року № 5152 про сплату позивачем коштів за надання правової допомоги за договором б/н від 03 квітня 2019 року додаткової угоди №2 від 07 серпня 2019 року на суму 6700 грн.

За пп. 1.1 наведеного вище договору його предметом є надання адвокатами АО ДЕКСТРА правової допомоги клієнту у судовому оскарженні про визнання незаконним та скасування рішення Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької облдержадміністрації про визнання незаконним та скасування рішення, викладеного у Листі від 21 січня 2019 року №110/0/111-19 про відмову у продовженні терміну дії Договору №1154-56/13 від 06 вересня 2013 року на п`ять років та зобов`язання прийняти рішення.

В пп. 4.2 договору вказано, що вартість послуг адвоката визначається за звітом про витрачений адвокатом час з розрахунку: 1 година 900 грн.; 1 судове засідання незалежно від його тривалості 1000 грн.

У додатковій угоді від 03 квітня 2019 року до договору, підписаній між сторонами та звіті про витрачений адвокатом Бабічем В.О. час за договором вказано, що зустріч з директором клієнта з метою з`ясування обставин з предмету надання правової допомоги, отримання письмових доказів по справі та пояснень по суті справи, узгодження з клієнтом правової позиції та стратегії захисту становило 1 годину (900 грн.), складання позовної заяви 5 годин (4500 грн.), гонорар загалом 5400 грн.

Відповідно додаткової угоди №2 до договору та звіту про витрачений адвокатом Бабічем В.О. час за договором вбачається, що ознайомлення та здійснення правового аналізу обґрунтованості позиції відповідача склало 0,5 години (450 грн.), підготування до суду відповіді на відзив 2,5 години (2250 грн.), представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 4 засідання, кожне 4000 грн., гонорар загалом 6700 грн.

Згідно положень ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вже зазначалось вище, загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано ст.139 КАС України, частинами 1, 3 якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд звертає увагу на те, що зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії (постанова Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Згідно п.п.6,7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Натомість, відповідачем не надано суду клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також не вчинено дій по доведенню не співмірності витрат, заявлених позивачем до відшкодування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами співмірність його витрат на правничу допомогу із складністю предмету позову та обсягу наданих робіт.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За приписами п.1 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОПІЛЬСЬКЕ АТП" про стягнення з Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації судових витрат на правову допомогу у сумі 12100 грн., - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту розвитку базових галузей промисловості Донецької обласної державної адміністрації на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОПІЛЬСЬКЕ АТП" судові витрати на правову допомогу у сумі 12100, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст додаткового судового рішення складений та підписаний 03 вересня 2019 року.

Суддя І.В. Шинкарьова