Справа № 260/769/19
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Ужгород№ 260/769/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Олійник В.В.

за участі представників:

позивача - Баранов Ю.А. (довіреність від 01.07.2019 року)

відповідача - Глюдзик А.С. (довіреність від 23.01.2019 року № 11/07-16-10-05-04)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 02 вересня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 03 вересня 2019 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Закарпатській області) яким просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 20.02.2019 року за №№ (яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання із податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 430274,73 грн., в т.ч., за податковими зобов`язанням 344219,78 грн. та 86054,95 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями), № (яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування" у розмірі 32327,703 грн., в т.ч., за податковими зобов`язанням 25862,16 грн. та 6465,54 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС в Закарпатській області всупереч нормі зазначеній в п.8 підрозділі 1 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, неправомірно нараховане грошове зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору виходячи із гривневого еквіваленту суми прощеної заборгованості визначеного згідно з офіційного курсу НБУ станом на 17.07.2015 року, в той час, як згідно вказаної норми, гривневий еквівалент прощеної заборгованості повинен був бути визначений виходячи із офіційного курсу НБУ станом на 01.01.2014 року. Позивач вважає, що відповідачем невірно застосовано відповідні норми чинного законодавства, що призвело до прийняття протиправних податкових повідомлень-рішень.

В подальшому, позивачем подано заяву про зміну підстави позову, згідно якої просить доповнити підставу позову та зазначає, що отримані кошти, за кредитним договором № 305/43-Ж-08 від 04.04.2008 року, за яким відбулося прощення заборгованості, був отриманий на купівлю житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 (п. 1.2 договору кредиту та 1.1. іпотечного договору № 305/43-Ж-08), який був єдиним житлом, з огляду на що у ОСОБА_1 не виникло обов`язку декларувати такий дохід та сплачувати із нього податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзив на позовну заяву, з огляду на їх необгрунтованість та безпідставність.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, 02.01.2019 року ГУ ДФС у Закарпатській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, з отриманого у 2015 році доходу, як додаткове благо від ПАТ "УКРСОЦБАНК", на підставі якої було складено акт перевірки 5/07-16-13-05-07/.

В ході перевірки встановлено порушення позивачем: п.49.18.4 п.49.18 ст. 49 ПК України в частині неподання декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік; пп.164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 ПК України, в зв`язку з чим, донараховано до сплати податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 430274,73 грн. та пп.1.2 п.16.1 ПК України, в зв`язку з чим, донараховано до сплати військовий збір за 2015 рік в сумі 32327,70 грн.

За наслідками перевірки складено акт та винесено податкові повідомлення-рішення від 20.02.2019 року за №№ (про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 430274,73 грн.) та № (про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 32327,70 грн.).

В порядку адміністративного оскарження, 13.03.2019 року позивачем подано скаргу на вищевказані податкові повідомлення-рішення до ДФС України та рішенням ДФС України від 26.04.2019 року залишено без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Закарпатській області від 20.02.2019 року за №№ , .

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу неправомірного, на думку позивача, винесення податкових повідомлень-рішень, відповідно до яких, позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 49238,16 грн. та військового податку в сумі 4103,18 грн.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Згідно п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 164.1.1 п. 164.1 ст. 164 ПК України встановлено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно пп. 14.1.54. п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Згідно пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

За правилами абзацу "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно абзацу другого пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Згідно п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податку зобов`язані, зокрема, вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього розділу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку; подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі, на підставі відомостей з ДРФО ДФС про суми виплачених доходів та утриманих з них податків, у 2015 році ОСОБА_1 отримано дохід у сумі 1724143,92 грн. за ознакою доходу "126" додаткове благо, без визначення суми утриманого податку, джерело отримання ПАТ "УКРСОЦБАНК".

На запит ГУ ДФС в Закарпатській області від 04.09.2018 року за № 7963/10/07-16-13-11-16-18 ПАТ "УКРСОЦБАНК" листом від 01.10.2018 року № 05.6-12/79-991 підтверджено анулювання (прощення) заборгованості ФО ОСОБА_1 у сумі 1724752,92 грн., з відображенням у податковому розрахунку по формі 1 ДФ суми 1724143,92 грн. як додаткове благо за ознакою доходу "126" додаткове благо та виконання інших функцій податкового агента передбачених вимогами пп.164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Згідно з п.164.4 ст. 164 ПКУ під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривню за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Водночас, Законом України від 09.04.2015 № 321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань", який набрав чинності 07.05.2015 року були внесені зміни до Податкового кодексу України.

Так, підрозділ 1 розд. XX "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 8 такого змісту: "Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Для здійснення розрахунку різниці кредитором застосовується офіційний курс Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та на 01 січня 2014 року.

Тобто, під дію абзацу першого п. 8 підрозд. 1 розд. XX "Перехідні положення" ПК України підпадає лише сума кредиту прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності у розмірі різниці, яка розрахована цим кредитором при зміні валюти зобов`язання за фінансовим кредитом з іноземної валюти у гривню.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п.8 підрозділу 1 розд. XX "Перехідні положення" ПК України, слід розглядати окремо.

Таким чином, у зв`язку з тим, що кредитором (банком) було здійснено прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п.8 підрозд. 1 розд. XX "Перехідні положення" ПК України, то сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу з урахуванням норм п.п. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.06.2018 року № 2809/1343/17.

Враховуючи наведене, ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення від 20.02.2019 року № (про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 344219,78 грн., штрафної санкції - 86054,95 грн.) та № (про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на суму основного платежу - 25862,16 грн., штрафної санкції - 6465,54 грн.).

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем доведено правомірність оскаржених податкових повідомлень рішень, доводи позову про їх скасування не відповідають вимогам закону та обставинам справи, які підтверджено належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 139 КАС України та в зв`язку з відсутністю понесених судових витрат відповідача, судові витрати не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті