Справа № 160/8120/18
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8120/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання: Царьовій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прямі дистрибуції» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року

у адміністративній справі № 160/8120/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прямі дистрибуції» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В с т а н о в и в:

31.10.2018 року ТОВ «Прямі дистрибуції» (далі по тексту позивач або ТОВ) звернулось до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі по тексту відповідач або митниця), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2018/400016/2 від 28.09.2018 року, прийняте Дніпропетровською митницею ДФС; визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці ДФС України №UA110180/2018/00107 від 28.09.2018 року, оформлене Дніпропетровською митницею ДФС.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 року (суддя Турлакова Н.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 06.02.2019 року) в задоволенні позовних вимог ТОВ «Прямі дистрибуції» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Прямі дистрибуції» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що ним через митного брокера 21.09.2018 року до Дніпропетровської митниці ДФС задекларовано шляхом подання митної декларації товар «запасні частини радіокерованих іграшок в асортименті RumCam 36 найменувань 7 товарних позицій на загальну суму 1059,75 доларів США, який надійшов в адресу ТОВ «Прямі дистрибуції» згідно зовнішньоекономічного контракту від 28.08.2018 року № 20180828-1, укладеного з компанією-виробником «САМЕRA2000 LIMITED» (Гонконг), специфікації до контракту від 30.08.2018 року №001, інвойсу від 30.08.2018 року № А на умовах поставки СРТ-Дніпро (Інкотермс 2010). Митна вартість товару за МД № UА110180/2018/417715 була визначена за основним методом визначення митної вартості, тобто за ціною контракту.

Заявник апеляційної скарги вказував, що відповідач невірно в своїх доводах наводить приписи ч. 5 ст. 6 Закону України від 16.04.1991 №959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», відповідно до яких суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. Відповідач звертається до визначення поняття «дистриб`ютор» відповідно до Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року та наводить визначення дистриб`юторського договору. Позивачем до митниці було надіслано лист від 28.09.2018 року № 2809/1, в якому зазначено, що відповідно до ч. 5. ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Заявник апеляційної скарги посилаючись на норми Митного кодексу вказував, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Декларант зобов`язаний заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Мотивуючи апеляційну скаргу, заявник вказував, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтверджений заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. При перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом. Подані позивачем Дніпропетровській митниці ДФС для підтвердження заявлених відомостей, про митну вартість документи не містили в собі розбіжності, та не мали наявних ознак підробки, навпаки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що підлягала сплаті за ці товари. Всі зауваження відповідача не свідчать про дійсну, наявність розбіжностей і не доводять наявність підстав для витребування додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

Дніпропетровською митницею ДФС подано відзив на апеляційну скаргу, де вказано, що позивачем в апеляційній скарзі необґрунтовано зазначено, що відомості в товаросупровідних документах стосовно ваги товару «не є розбіжністю, а є наслідком неуважного дослідження наданих для митного контролю документів». Під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості. Визначена декларантом митна вартість відповідно до наданого прайс-листа щодо ціни продукції, що постачається за договором, не відповідає поняттю дійсної вартості згідно зі статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Відсутність інформації про митне оформлення за ціною угоди товарів, ідентичних/побідних оцінюваним відповідно до ст.59. 60 МКУ. унеможливило застосування методів визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів. У зв`язку із неможливістю застосування методів визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичній та подібних, посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 МКУ, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст.62 МКУ на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст.62 та ст.63 МКУ може бути зворотною. Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об`єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належати до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В результаті такого Контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: «Декларантом Позивача до митного контролю надані документи неналежної якості, а саме: інвойс від 30.08.2018 № 201808301ІЛ, специфікація від 30.08.2018 року №001 (даний документ не доступний в електронному форматі, декларанту запропоновано надати його у доступному вигляді)». Унеможливлено дослідити зазначені документи, у зв`язку із чим декларанта зобов`язано надати копії документів належної якості. Надана до митного контролю авіаційна накладна №LEJ-001004043 від 14.09.2018 року у відповідних графах не містить інформації щодо вартості транспортування вантажу та містить відомості щодо ваги товару 7596 кг, в той час як вага оцінюваного товару згідно інших товаротранспортних документів становить 10 кг. Згідно із відомостями відкритих джерел Інтернет-ресурсу виробника (зокрема: http://runcam.com та http://securitycamera2000.com) при здійсненні контролю співставлення, встановлено наявність оцінюваних товарів із вартістю, яка значно відрізняється від задекларованої, що може свідчити про ризикованість зовнішньоекономічної операції та недостовірність декларування. Позивачу на підтвердження статусу дистриб`ютора необхідно було надати дистриб`юторський договір. У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.

Судом першої інстанції вказано, що відсутність інформації про митне оформлення за ціною угоди товарів, ідентичних/подібних оцінюваним відповідно до ст. 59. 60 МКУ, унеможливило застосування методів визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів. Митницею прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, у відповідності до якого товари скориговано за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ - резервним методом, згідно з положеннями ст. 64 МКУ, та ґрунтується на відомостях, наведених у наданому до митного контролю прайс-листа виробника, а також інформації відкритих джерел, яка є співставною.

Матеріалами справи встановлено, що 28.08.2018 року між ТОВ «Прямі дистрибуції» Україна (покупець) та фірми «САМЕRA2000 LIMITED» (продавець) (Китайська Народна Республіка, Гонконг) укладено зовнішньоекономічний контракт (угоду) № 20180828-1, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставляти товар найменування якого та умови постачання визначаються в додатках до контракту. Згідно специфікації до контракту від 30.08.2018 року №001 та інвойсу від 30.08.2018 року № А визначено поставку товару згідно переліку на умовах поставки СРТ-Дніпро.

Встановлено, що для здійснення митного оформлення партії товару ТОВ «Клокворк» (декларантом за договором про надання послуг митного брокера №1304 від 13.04.2018 року) задекларовано шляхом подання 21.09.2018 року електронної митної декларації №UA110180/2018/417715 товар: «запасні частини радіокерованих іграшок в асортименті RunCam» (товар №1 «Аналогові камери FPV для спортивних гоночних дронів з великою змінюваною лінзою та якісним сенсором, у кількості 105 шт., вагою 6,895 кг», товар № 2 «Цифрова камера FPV для спортивних гоночних дронів, у кількості 4 шт, вагою 0,452 кг», товар №3 «Пластиковий корпус з вмонтованною лінзою. 66 шт., вагою 1,296 кг», товар №4 «Прилад для запису та збереження відео, що надходить з камер. 3 шт., вагою 0,063 кг», товар №5 «Пластикові змінні корпуси для камер, 7 шт., вагою 0,077 кг», товар №6 «Силіконові проводи для слаботочних систем (напругою 5-36В), призначені для приєднання камер до джерела живлення, 32 шт., вагою 0,213 кг», товар №7 «Частини для камер виготовлені з пластику. Призначені для фіксації лінзи - 15 шт„ вагою 0,325 кг». Країна походження Китайська Народна Республіка - CN) на загальну суму 1059,75 доларів США (29738,55 грн.). Вартість товару була визначена згідно специфікації до контракту №001 від 30.08.2018 року, інвойсу №20180830UA від 30.08.2018 року на умовах поставки СРТ-Дніпро (Інкотермс-2010).

Позивач при поданні митної декларації визначив митну вартість партії товару за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Митна вартість згідно ч. 10 ст. 58 МК України включила вартість товару згідно рахунків та вартість інших витрат, які підлягають включенню в митну вартість товару, у позивача не було.

Встановлено, що разом з ВМД № №UA110180/2018/417715 21.09.2018 року позивачем подано до митного органу: зовнішньоекономічний договір (контракт), специфікацію до зовнішньоекономічного контракту №001 від 30.08.2018 року; рахунок-фактуру (інвойс) №А від 30.08.2018 року; пакувальний лист б/н від 30.08.2018 року; авіаційну вантажну накладну № LEJ-001004043 від 14.09.2018 року; товаросупровідний документ, який є договором на перевезення кожного окремого міжнародного експрес-відправлення № від 12.09.2018 року; договір про надання послуг митного брокера №1304 від 13.04.2018 року; лист СБУ від 13.09.2018 року; технічний опис від 30.08.2018 року.

Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи не містять всіх даних для визначення митної вартості товару, тому запропонував подати додаткові документи: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; за наявності: інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення. У повідомлені вказано, що в результаті контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: «Декларантом Позивача до митного контролю надані документи неналежної якості, а саме: інвойс від 30.08.2018 № 201808301ІЛ, специфікація від 30.08.2018р. №001 (даний документ не доступний в електронному форматі, декларанту запропоновано надати його у доступному вигляді)». Вказано, що надана до митного контролю авіаційна накладна №LEJ-001004043 від 14.09.2018р. у відповідних графах не містить інформації щодо вартості транспортування вантажу та містить відомості щодо ваги товару 7596 кг, в той час як вага оцінюваного товару згідно інших товаротранспортних документів становить 10 кг. Згідно із відомостями відкритих джерел Інтернет-ресурсу виробника (зокрема: http://runcam.com та http://securitycamera2000.com) при здійсненні контролю співставлення, встановлено наявність оцінюваних товарів із вартістю, яка значно відрізняється від задекларованої, що може свідчити про ризикованість зовнішньоекономічної операції та недостовірність декларування.

На виконання вимог Дніпропетровської митниці ДФС позивачем надано копії інвойсу №А від 30.08.2018 року та додаткової угоди №001 від 30.08.2018 року, відповідь з коментарем (роз`ясненням) від декларанта. Надано роз`яснення стосовно ваги товарів, вказаній в авіаційній накладній від 14.09.2018 року № LEJ-001004043: зазначена авіаційна накладна є мастер-накладною для консолідованих вантажів DHL Україна та використовується для інформації про проходження радіологічного контролю. Вагу товару вказано в пакувальному листі від 30.08.2018 року б/н та товаросупровідному документі від 12.09.2018 року № , який є договором на перевезення кожного окремого експрес-відправлення; заперечено, що ціни на ресурсах http://runcam.com та http://securitycamera2000.com вказані для роздрібних покупців та не можуть використовуватись для порівняння; вказано, що транспортні витрати відповідно до умов поставки СРТ-Дніпро включено до ціни товару.

Оцінивши ново надані документи, митним органом надіслано повідомлення №1 від 25.09.2018 року до митної декларації №UA110180/2018/417715 від 21.09.2018 року де вказано, що в рамках проведення консультації декларанта письмово проінформовано про необхідність надання додаткових документів. У разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до ч. 6 ст. 54, ч. 2, ст. 58 МКУ.

ТОВ «Прямі дистрибуції» 26.09.2018 року надано до Дніпропетровської митниці ДФС наступні документи: прайс-лист виробника від 01.01.2018 року б/н; лист від декларанта з переліком наданих документів. Повідомлено про готовність фірми «САМЕRA2000 LIMITED» надати позивачу статус Дистриб`ютора із застосуванням відповідного рівня оптових цін прайсу з огляду на відсутність продуктів ТМ «RunCam» на українському ринку (ціна вказана на перетині стовпця « ІНФОРМАЦІЯ_1 (USD)» та відповідного рядка «Pricelevel/Distributor» для кожної товарної позиції).

Повідомленням №3 ТОВ «Прямі дистрибуції» проінформовано про те, що наданий до митного контролю прайс-лист містить інформацію щодо ряду цін, рекомендовані виробником роздрібні ціни (MSRP) у валютах долар США (загальні), євро (для європейських країн), фунти стерлінги(для Великобританії); оптові ціни, визначені в залежності від статусу продавця: Дистриб`ютор, Дилер та Магазин у доларах США. Митницею зазначено, що відсутність підтвердження статусу дистриб`ютора, що унеможливлює підтвердження заявленої митної вартості товарів.

Позивачем 27.09.2018 року додатково надано лист компанії «САМЕRA2000 LIMITED» б/д б/н (мовою оригіналу та в перекладі українською), яким підтверджується факт укладання зовнішньоекономічного контракту між компанією-виробником та позивачем, а також надання позивачу статусу дистриб`ютора в частині застосування для нього цін прайс-листа на відповідному рівні.

Повідомленням № 4 від 27.09.2018 року, проінформовано позивача про те, що документального підтвердження статусу дистриб`ютора ним до митного контролю не надано. Повідомлено, що наданий до митного контролю прайс-лист містить інформацію щодо ряду таких цін: - Рекомендовані виробником роздрібні ціни (MSRP) у валютах долар США (загальні), євро (для Європейських країн), фунти стерлінги (для Великобританії); - оптові ціни визначені в залежності від статусу продавця: Дистриб`ютор (Distributor), Дилер (Dеаlеr) та Магазин (Shор) у доларах США. Декларантом заявлено митну вартість оцінюваного товару у відповідності до статусу Дистриб`ютор (Distributor) згідно відомостей наданого прайс-листа, однак підтвердження щодо визначеного статусу для ТОВ «Прямі Дистрибуції» до митного контролю не надано, що унеможливило підтвердження декларантом заявленої митної вартості товару.

Листом ТОВ «Прямі дистрибуції» від 28.09.2018 року № 2809/1 проінформовано митницю, що інші додаткові документи до ЕМД від 21.09.2018 року № UA110180/2018/417715 надаватись не будуть. Та поміж тим, надано додаткові підтверджуючі документи: прайс-лист від виробника товарів від 01.01.2018 року б/н, лист компанії-продавця щодо підтвердження заявленого рівня цін б/д б/н, додатковий технічний опис товарів.

Варто зазначити, що окрім документів до митної декларації (зовнішньоекономічний договір (контракт), специфікацію до зовнішньоекономічного контракту №001 від 30.08.2018 року; рахунок-фактуру (інвойс) №А від 30.08.2018 року; пакувальний лист б/н від 30.08.2018 року; авіаційну вантажну накладну № LEJ-001004043 від 14.09.2018 року; товаросупровідний документ, який є договором на перевезення кожного окремого міжнародного експрес-відправлення № від 12.09.2018 року; договір про надання послуг митного брокера №1304 від 13.04.2018 року; лист СБУ від 13.09.2018 року; технічний опис від 30.08.2018 року), позивачем було додатково надано: копію інвойсу №А від 30.08.2018 року, відповідь з коментарем (роз`ясненням) від декларанта стосовно ваги товарів, вказаній в авіаційній накладній від 14.09.2018 року № LEJ-001004043, щодо ваги товару, яка вказано у пакувальному листі від 30.08.2018 року б/н та товаросупровідному документі від 12.09.2018 року № , прайс-лист виробника від 01.01.2018 року б/н, лист від декларанта з переліком наданих документів, лист компанії «САМЕRA2000 LIMITED» б/д б/н (мовою оригіналу та в перекладі українською), яким підтверджується факт укладання зовнішньоекономічного контракту між компанією-виробником та позивачем, надано лист компанії-продавця щодо підтвердження заявленого рівня цін б/д б/н, додатковий технічний опис товарів.

Судова колегія звертає увагу, що позивачем було повідомлено про готовність фірми «САМЕRA2000 LIMITED» надати позивачу статус Дистриб`ютора із застосуванням відповідного рівня оптових цін прайсу з огляду на відсутність продуктів ТМ «RunCam» на українському ринку. Листом компанії (фірми) «САМЕRA2000 LIMITED» б/д б/н підтверджується факт укладання зовнішньоекономічного контракту між компанією-виробником та позивачем, та надання ТОВ «Прямі дистрибуції» статусу дистриб`ютора в частині застосування цін прайс-листа на відповідному рівні.

28.09.2018 року Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за другим методом № UA110000/2018/400016/2 із застосуванням резервного методу у відповідності до статті 64 Митного кодексу України, мотивуючи своє рішення відповідач зазначив, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, неможливо встановити митну вартість товару. 28.09.2018 року сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні та пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № UА110180/2018/00107.

Коригуючи митну вартість, митний орган змінив ціну товару з урахуванням цінових характеристик товарів у прайс-листі виробника, митна вартість оцінюваної партії товару розрахована в залежності від вартості товару за одиницю - штука та скоригована наступним чином: товар № 1 - до рівня 618,9920 доларів США/кг; товар № 2 - до рівня 707,8761 доларів США/кг; товар № 3 - до рівня 575,1080 доларів США/кг; товар № 4 - до рівня 856,6667 доларів США/кг; товар № 5 - до рівня 817,2727 доларів США/кг; товар № 6 - до рівня 505,5399 доларів США/кг; товар № 7 - до рівня 184,1538 доларів США/кг.

Тобто митну вартість товарів відкоригована на підставі прайс-листа виробника.

До матеріалів справи долучено платіжне доручення № 34 від 30.07.2019 року, відповідно до якого, ТОВ «Прямі дистрибуції» сплачено «САМЕRA2000 LIMITED» суму 1059,75 доларів США як оплата за поставлений товар згідно контракту.

У рішенні вказано яким чином Дніпропетровська митниця ДФС прийшла до висновку про заниження митної вартості товарів, пояснення направлені окремим листом та є додатковим до рішення про коригування митної вартості (33 розділ). Митницею вказано що: «За технічних причин направляємо гр. 33 Рішення окремим повідомленням. В рамках проведення консультації, у відповідності до положень ст.20, 21, 57 МКУ, надаємо наступну інформацію. Відповідно до частини 1 статті 320 Митного кодексу України, форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками. Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 21.09.2018 №UА110180/2018/417715 згенеровано, в тому числі, форми митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». Однією з форм контролю, відповідно до частини першої статті 336 Кодексу, є перевірка документів та відомостей, які надаються під час переміщення товарів через митний кордон України. На виконання вимог ст.54 МКУ під час проведення митного контролю і митного оформлення здійснено контроль правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Відповідно до п.4.1 ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості та перевірки числового значення заявленої митної вартості. Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).Відповідно до п.2 та п.10 ст.58 та у відповідності з підпунктом 2 п.2 ст.52 декларант зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Відповідно до п.4.1. ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Відповідно до ч.5 ст.54 МКУ орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Дані про митну вартість і її складові повинні піддаватися обчисленню, тобто митниця повинна мати можливість їх перевірити (наприклад, чи включені в ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати на страхування, перевантаження, складування, зберігання товару за межами митної території України, пов`язані з транспортуванням цього товару). У відповідності до ст.337 МКУ при проведені перевірки документів, які надані у підтвердження митної вартості, було виявлено наступне. Надані до митного контролю документи неналежної якості, а саме інвойс від 30.08.2018 №20180830UA, специфікація від 30.08.2018 №001 (не відкривається, необхідно надати документ у доступному форматі), що унеможливлює дослідити зазначені документи. Необхідно надати копії документів належної якості. Відповідно до частини четвертої ст.54 МКУ орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до частини десятої ст.58 МКУ При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту , порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Надана до митного контролю авіаційна накладна від 14.09.2018 № LEJ-001004043 у відповідних графах не містить інформації щодо вартості транспортування вантажу. Відомості щодо ваги - 7596 кг, однак вага оцінюваного товару 10 кг. Крім того, згідно відомостей відкритих джерел інтернет-ресурсу http://runcam.com та http://securitycamera2000.com при здійсненні контролю співставлення, встановлено наявність оцінюваних товарів із вартістю, яка значно відрізняється від задекларованої, що може свідчити про ризиковість зовнішньоекономічної операції та недостовірність декларування. Враховуючи викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п.2, 3 ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:-транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;- виписку з бухгалтерської документації; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;- копію митної декларації країни відправлення. Згідно п.6 ст.53 МКУ, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Відповідно до статті 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.25.09.2018 декларантом надано наступні документи: Копії інвойса від 30.08.2018 №20180830UA та додаткової у годи від 30.08.2018 №001 у іншому форматі; Відповідь з коментарем(роз`ясненням) декларанта. В рамках проведення консультацій результатом розляду додатково наданих документів митний орган надає наступну інформацію.25.09.2018 повідомленням №1 до митної декларації від 21.09.2018 №UA110180/2018/417715 в рамках проведення консультації декларанта письмово проінформовано про необхідність надання додаткових документів. У разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до ч. 6 ст. 54, ч.2. ст.58 МКУ. Відповідно до п.2 ст.255 МКУ, строк митного оформлення може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей у разі подання додаткових документів відповідно до частини третьої ст.53 МКУ в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні. Строк надання додаткових документів 10 календарних днів, відповідно до п.3 ст.53 МКУ. Митницею не обмежується право декларанта щодо можливості підтвердження заявленого рівня митної вартості протягом визначеного частиною третьою ст.53 МКУ терміну. Відповідно до ст.57 МКУ між митницею та декларантом тривають консультації стосовно обміну інформацією. За результатами таких консультацій та враховуючи надані до митного контролю документи митницею приймається рішення щодо можливості/неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару. Враховуючи вищезазначене, просимо письмово повідомити митницю про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Згідно п.6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. 26.09.2018 декларантом надано наступні документи: Прайс-лист виробника від 01.01.2018 б/н; Лист від декларанта щодо з переліком наданих документів. В рамках проведення консультації за результатом розгляду додатково наданих документів митний орган надає наступну інформацію. Наданий до митного контролю прайс-лист містить інформацію щодо ряду таких цін:- Рекомендовані виробником роздрібні ціни(МЗЛР) у валютах долар США (загальні), євро (для Європейських країн), фунти стерлінги(для Великобританії);- оптові ціни визначені в залежності від статусу продавця: Дистриб`ютор (Distributor), Дилер та Магазин у доларах США. Декларантом заявлено митну вартість оцінюваного товару у відповідності до статусу Дистриб`ютора (Distributor) згідно відомостей наданого прайс- листа, однак підтвердження щодо визначеного статусу для ТОВ «ПРЯМІ ДИСТРИБУЦІЇ» до митного контролю не надано що унеможливлює підтвердження декларантом заявленої митної вартості.25.09.2018 повідомленням №1 до митної декларації від 21.09.2018 №UA110180/2018/417715 в рамках проведення консультації декларанта письмово проінформовано про необхідність надання додаткових документів. У разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до у мов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно до ч. 6 ст. 54, ч.2. ст.58 МКУ. Відповідно до п.2 ст.255 МКУ, строк митного оформлення може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей у разі подання додаткових документів відповідно до частини третьої ст.53 МКУ в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої ним особи у їх наданні. Строк надання додаткових документів 10 календарних днів, відповідно до п.3 ст.53 МКУ. Митницею не обмежується право декларанта щодо можливості підтвердження заявленого рівня митної вартості протягом визначеного частиною третьою ст.53 МКУ терміну. Відповідно до ст.57 МКУ між митницею та декларантом тривають консультації стосовно обміну інформацією. За результатами таких консультацій та враховуючи надані до митного контролю документи митницею приймається рішення щодо можливості/неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару. Враховуючи вищезазначене, просимо письмово повідомити митницю про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Згідно п.6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант з власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Консультація проведена.27.09.2018 декларантом надано Лист продавця б/н б/д, в якому зазначено, що Покупцеві згідно Контракту від 28.08.2018 №20180828-1 було призначено статус «Дистриб`ютор», однак документального підтвердження щодо статусу «Дистриб`ютор» у Покупця до митного контролю не надано. Відповідно до частини п`ятої ст.6 Закону України від 16.04.1991 №959-ХІІ «Про Зовнішньоекономічну діяльність» Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів, крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. Відповідно до Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року дистриб`ютор - це суб`єкт, який реалізує від імені виробника за свій рахунок в обумовленому регіоні придбаний у виробника або уповноваженої організації товар виробника на умова; визначених договором(угодою) з ним або уповноваженою організацією. Під дистриб`юторським розуміється договір з виробником товарів і дистриб`ютором, відповідно до якого виробник зобов`язується поставляти товар дистриб`ютору для їх реалізації на певних територіях, а дистриб`ютор в свою чергу зобов`язується здійснювати просування, маркетинг та продаж придбаних товарів споживачам на цій території. З економічної точки зору дистриб`ютор факти--: виступає торговим посередником, що співдіє із виробником у просуванні його товару на постійній основі для споживачів. Дистриб`юторський договір чітко визначає права та обов`язки сторін в питаннях просування товару.25.09.2018 повідомленням №1 до митної декларації від 21.09.2018 №UA110180/2018/417715 в рамках проведеної консультації декларанта письмово проінформовано про необхідність надання додаткових документів. У разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МКУ, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортують; не може бути застосований відповідно до ч. 6 ст. 54, ч.2. ст.58 МКУ. Відповідно до п.2 ст.255 МКУ, строк митного оформлення може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей у разі подання додаткових документів відповідно до частини третьої ст.53 МКУ в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта або уповноваженої особи у їх наданні. Строк надання додаткових документів 10 календарних днів, відповідно до п.3 ст.53 МКУ. Митницею не обмежується право декларанта щодо можливості підтвердження заявленого рівня митної вартості протягом визначеного частиною третьою ст.53 МКУ терміну. Відповідно до ст.57 МКУ між митницею та декларантом тривають консультації стосовно обміну інформацією. За результатами таких консультацій та враховуючи надані до ного контролю документи митницею приймається рішення щодо можливості/неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару. Враховуючи вищезазначене, просимо письмово повідомити митницю про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Згідно п.6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. Консультація проведена. Повідомленнями до МД №№1, 2, 3 та 4 надана інформація щодо розгляду наданих до митного контролю документів та ознайомлено з правами щодо можливості надання додаткових документів для підтвердження декларантом заявленої ним митної вартості товарів. Листом декларанта від 28.09.2018 №809/1 проінформовано митницю, що інші додаткові документи до ЕМД від 21.09.2018 №UA110180/2018/417715 надаватись не будуть. Декларантом заявлено митну вартість оцінюваного товару у відповідності до статусу Distributor згідно відомостей наданого прайс-листа, однак підтвердження щодо визначеного статусу для ТОВ «ПРЯМІ ДИСТРИБУЦІЇ» до митного контролю не надано, що унеможливлює підтвердження декларантом заявленої митної вартості. Лист продавця б/н б/д, в якому зазначено, що Покупцеві згідно Контракту від 28.08.2018 №20180828-1 було призначено статус «Дистриб`ютор», однак документального підтвердження щодо статусу «Дистриб`ютор» у Покупця до митного контролю не надано. Відповідно до частини п`ятої ст.6 Закону України від 16.04.1991 №959-ХІІ «Про Зовнішньоекономічну діяльність» Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. Відповідно до Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів 1980 року дитриб`ютор - це суб`єкт, який реалізує від імені виробника за свій рахунок в обумовленому регіоні придбаний у виробника або уповноваженої організації товар виробника на умовах визначених договором(угодою) з ним або уповноваженою організацією. Під дистриб`юторським розуміється договір між виробником товарів і дистриб`ютором, відповідно до якого виробник зобов`язується поставляти товар дистриб`ютору для їх реалізації на певних територіях, а дистриб`ютор в свою чергу зобов`язується здійснювати просування, маркетинг та продаж придбаних товарів споживачам на цій території. З економічної точки зору дистриб`ютор фактично виступає торговим посередником, що співдіє із виробником у просуванні його товару на постійній основі для споживачів. Дистриб`юторський договір чітко визначає права та обов`язки сторін в питаннях просування товару та будь-яке інше підтвердження щодо використання спеціальних цін, що унеможливлює підтвердження декларантом заявленої митної вартості. Відповідно до статті VII Генеральної у годи з тарифів і торгівлі, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під „дійсною вартістю розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості. Наданий до митного контролю прайс-лист містить інформацію щодо ряду таких цін: - Рекомендовані виробником роздрібні 4iHH(MSRP) у валютах долар США (загальні), євро (для Європейських країн), фунти стерлінги(для Великобританії);-оптові ціни визначені в залежності від статусу продавця: Дистриб`ютор, та Маназин у доларах США. Нижче наведно відомості прайс-листа виробника(та відкритих джерел, які є співставними), щодо дійсної вартості оцінюваного товару при нормальному ході торгівлі в умовах вільної конкуренції з урахуванням витрат на доставку ToeapyfFree shipping), :Назва Артикул Ціна, прайс-лист, Камера RunCam Night Eagle 2 PRO RC-NIGHTEAGLE2PRO 79,99Камера RunCam Nano RC-NANO-L21 19,99Камера RunCam Micro Eagle (помаранчевий) RC-MICROEAGLE-OR 44,99Камера RunCam Racer (помаранчевий) RC-RACER-OR-L21 36,99Камера RunCam Micro Swift З (M8 2.1mm) RC-MICROSWIFT3-M8-OR-L21 35,99Камера RunCam Micro Swift З (M12 2.1mm) RC-MICROSWIFT3-OR-L21 36,99Камера RunCam Micro Swift З (M12 2.3mm) RC-MICROSWIFT3-OR-L23 36,99Камера RunCam Swift Mini 2 (2.1mm) RC-SWIFTMINI2-OR-L21 36,99Камера RunCam Swift Mini 2 (2.3mm) RC-SWIFTMINI2-OR-L23 34,99Камера RunCam Eagle 2 Pro (помаранчевий) RC-EAGLE2PRO-OR 49,99Камера RunCam Swift 2 (помаранчевий, 2.1мм) RC-SWIFT2- OR-L21 41,99Камера RunCam Swift 2 (помаранчевий, 2.3мм) RC-SWIFT2-OR-L23 39,99Камера RunCam Split 2 RC-SPLIT2-OR-G2 79,99Лінза RunCam RC18G 1.8мм RC-RC18G 12,99Лінза RunCam RC21 2.1мм RC-RC21 9,99Лінза RunCam RC23 2.3мм RC-RC23 8,99Лінза RunCam RC25 2.5мм RC-RC25 8,99Лінза RunCam RC25G 2.5мм RC-RC25G 12,99Лінза RunCam RC21M М8 2.1мм RC-RC21M 9,99Лінза RunCam RC23M М8 2.3мм RC-RC23M 9,99Лінза RunCam RC25EW 2.5мм RC-RC25EW 12,99Лінза RunCam OP-LENS RC-OP-LENS 12,99Лінза RunCam E2P-LENS RC-E2P-LENS 15,99Лінза RunCam RH-14 M8 RC-RH-14 12,99Лінза RunCam BB0009 RC-BB0009 19,99Відеореєстратор RunCam Mini FPV DVR RC-RUNCAM-DVR-S 17,99Корпус камери RunCam Swift 2 (помаранчевий) RC-SW2-CASE-OR 8,99Корпус камери RunCam Eagle 2 (помаранчевий) RC-EG2-CASE-OR 8,99Кабель 5-pin RunCam HY-5PCABLE для TBS UNIFY Зшт RC-HY-5PCABLE 2,99Кабель З-pin RunCam SMI-CABLE для Swift Micro Зшт RC-SMI-CABLE 2,99Кабель 6-pin RunCam 6P-CABLE для Swift Micro Зшт RC-6P-CABLE 2,99Кабель З-pin RunCam SW2-3PCABLE Swift2 Зшт RC-SW2-3PCABLE 2,99Кабель 5-pin RunCam SW2-5PCABLE для Swift2 Зшт RC-SW2-5PCABLE 2,99Кабелі подовжувачі для камер RunCam Split RC-RCS-LINK 6,99Кільця фіксуючі RunCam для лінз М8 5шт RC-M8RING 3,99Кільця фіксуючі RunCam для лінз М12 5шт RC-M12RING 3,99Таким чином, визначена декларантом митна вартість відповідно до наданого прайс-листа щодо ціни продукції (Distributor), що постачається за Договором від 28.08.2018 № 20180828-1, не відповідають поняттю дійсної вартості згідно зі статтею VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі. Відповідно до п.6 ст.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій- четвертій ст.53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МКУ). Враховуючи зазначені в повідомленнях митниці результати перевірки документів, наданих до митного оформлення оцінюваної партії товару за ЕМД від 21.09.2018 №UA110180/2018/417715, відсутність доку ментального підтвердження відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості товарів непідтверджено статус продавця стосовно обрання відповідних цін), метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не може бути застосований відповідно п.2. ст.58 МКУ, п.6 ст.54 МКУ. Проводиться консультація з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості. Відповідно до ст.59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у ст.59 _ МКУ. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник. Відповідно до ст.60 МКУ - (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 і ст.59 МКУ, за митну вартість береться прийнята органом доходів та зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку (п.3 ст.60 МКУ). Враховуючи зазначене, неможливо застосування митної вартості за ціною договору щодо ідентичних (ст.59 МКУ) та подібних (ст.60 МКУ) товарів, враховуючи ознаки ідентичності та подібності, визначені положеннями ст.59 та ст.60 МКУ.У зв`язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58 - 61 МКУ, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст.62 МКУ на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст.62 та ст.63 МКУ може бути зворотною. Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні ґрунтуватися на даних, які є об`єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості. У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісним з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). За результатами проведеного обчислення з урахуванням вищезазначених відомостей митна вартість оцінюваної партії товару розраховується:това: №1 на рівні 618,9920 дол.США/кг;товар №2 на рівні 707,8761 дол.США/кг;товар №3 на рівні 575,1080 дол.США/кг;товар №4 на рівні 856,6667 дол.США/кг;товар №5 на рівні 817,2727 дол.США/кг;товар №6 на рівні 505,5399 дол.США/кг;товас №7 на рівні 184,1538 дол.США/кг;У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного, прийнято Рішення про коригування митної вартості від 28.09.2018 №UA110000/2018 /400016/2. Митна вартість, визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на відомостях, наведених у наданому до митного контролю прас-листа виробника, а також інформації відкритих джерел, яка є співставною».

Отже підставою для коригування митної вартості стало те, що позивачем не підтверджено заявлені митну вартість визначену специфікацією та інвойсом, не надано підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, підтвердження витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. Відсутні відомості щодо вартості транспортування вантажу та містить відомості щодо ваги товару 7596 кг, в той час як вага оцінюваного товару згідно інших товаротранспортних документів становить 10 кг, не надано докази того, що постачальник є дистриб`ютором.

Для випуску товарів у вільний обіг, позивачем 03.10.2018 року подано нову митну декларацію №UA10180/2018/418475 з митною вартістю, визначеною декларантом, та забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною митним органом.

Відповідно до ст. 49, ч. 1, ч. 3 ст. 51, ч. 2 ст. 52 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України у митних режимах, відмінних від митного режиму імпорту, здійснюється згідно з положеннями статей 65, 66 цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З приводу вище приведеної норми варто вказати, що передбачений вичерпний перелік документів, які подаються разом з митної декларацію, які мають на меті встановити товар та визначити його вартість, вартість страхування, транспортування, упаковки. У випадку коли декларантом надано повний перелік документів передбачених частиною 2 ст. 53 МК України та можливо встановити повну, вірну ціну товару, складники, що впливають на формування його вартості, вимагати додаткові документи заборонено.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 2-4 ст. 57, ч. 1-2 ст. 58 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Суд першої інстанції у своїх доводах посилався на ст. 69 60 Митного кодексу України, якими визначено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник. Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари. У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

Проте, вищевказані доводи не мають відношення до справи, коригування митної вартості відповідачем здійснено на підставі прайс-листа виробника а не на підставі інформації ідентичних товарів. Митниця не оцінювала задекларований товар порівнюючи його з іншим, ввезеним іншим або цим постачальником раніше.

Поряд з тим, частинами 1, 2, 6 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Позивачем було вірно проведено розрахунок митної вартості, відповідно до контракту, подано документ згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Митного кодексу України, вірно обрано метод визначення митної вартості товару.

Колегія суддів зазначає, що позивачем при поданні митної декларації, митна вартість була визначена на підставі контракту на поставку товару, позивачем для митного оформлення було надано всі документи, які обґрунтовують заявлену митну вартість товару. Позивачем було повідомлено про готовність фірми «САМЕRA2000 LIMITED» надати позивачу статус Дистриб`ютора із застосуванням відповідного рівня оптових цін прайсу з огляду на відсутність продуктів ТМ «RunCam» на українському ринку, зрештою надано лист-підтвердження де позивача названо Дистриб`ютором, тобто виконано таку вимогу митниці. Листом компанії (фірми) «САМЕRA2000 LIMITED» б/д б/н підтверджується факт укладання зовнішньоекономічного контракту між компанією-виробником та позивачем, та надання ТОВ «Прямі дистрибуції» статусу дистриб`ютора в частині застосування цін прайс-листа на відповідному рівні. Розбіжності у митній вартості товару не варто вважати тими розбіжностями за якими митниця не може встановити дійсну вартість товару.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Митний орган вказував, що авіаційна накладна від 14.09.2018 року № LEJ-001004043 містить відомості щодо ваги товарів на рівні 7596 кг, тоді як вага брутто задекларованого товару складає 10 кг. Авіаційна накладна є мастер-накладною для консолідованих вантажів DHL Україна та використовується для інформації про проходження радіологічного контролю, вагу товару 10 кг, як окремого експрес-відправлення вказано в пакувальному листі від 30.08.2018 року та товаросупровідному документі від 12.09.2018 року № , який є договором на перевезення конкретного експрес-відправлення.

Варто вказати, що відповідно до п. 2.3 Контакту № 20180828-1, «ціни, вказані у даному контракті, включили в себе вартість тари, упаковки, маркування, в яких поставляється товар, вартість укладання, навантаження, перевалки товару, вартість усіх митних формальностей в країні Продавця і повну вартість доставки до пункту призначення вантажу, який вказується у специфікаціях», згідно п. 2.4 Контакту №20180828-1 «сторони звільняють одна одну від зобов`язань із страхування вантажу за дійсним контрактом». Відповідно до специфікації від 30.08.2018 року №001, яка є невід`ємною частиною контракту №20180828-1, товар поставляється на умовах СРТ-Дніпро (Інкотермс-2010). Ціна СРТ означає, що контрактна (згідно інвойсу) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару зі сплатою експортних податків та інших зборів і вартості доставки (фрахту) до місця призначення. Інвойс від 30.08.2018 року № 20180830UA також виставлений позивачу на умовах доставки СРТ- Дніпро. У товаросупровідному документі від 12.09.2018 № підтверджено інформацію щодо відсутності страхування товару.

Слід звернути увагу, що відповідно до п. 4.1. контракту №20180828-1 - «покупець здійснює оплату партії товару в доларах США простим банківським переказом на рахунок продавця, вказаний у даному контракті, на умовах 180 календарних днів відстрочення платежу з моменту перетину товаром українського кордону». Платіжним дорученням № 34 від 30.07.2019 року, підтверджується, що ТОВ «Прямі дистрибуції» сплачено компанії (фірмі) «САМЕRA2000 LIMITED» суму 1059,75 доларів США як оплата за поставлений товар згідно контракту.

Судова колегія вказує, що частиною 7 ст. 54 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно частин 1 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У якості доказу понесених витрат, ТОВ «Прямі дистрибуції» надано платіжне доручення від 26.10.2019 року № 38 про сплату судового збору при поданні позову у розмірі 3524,00 грн.

Також, у якості доказу понесених витрат, ТОВ «Прямі дистрибуції» долучено до апеляційної скарги платіжне доручення від 08.05.2019 року № 94 про сплату судового збору при поданні апеляційної скарги у розмірі 5286,00 грн.

Відшкодуванню підлягають витрати, які є документально підтвердженими.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем у випадку задоволення позову, повертаються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Таким чином, ТОВ «Прямі дистрибуції» слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 3524,00 грн. та за подання до суду апеляційної скарги в сумі 5286,00 грн.

Представником позивача заявлено клопотання про відшкодування ТОВ «Прямі дистрибуції» витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7400,00 грн.

Згідно частин 1 5 ст. 134 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У якості доказу понесених витрат на правничу допомогу адвоката, надано договір від 24.07.2019 року №07/19 ПД про надання професійної правничої (правової) допомоги, укладений з адвокатом Зудіновим О.О., ордер КР № 588438, розрахунок № 24-07-1 від 24.07.2019 року на суму 3700,00 грн. та розрахунок № 05-08 від 05.08.2019 року на суму 3700,00 грн., платіжне доручення № 1074 від 25.07.2019 року на суму 3700,00 грн., платіжне доручення № 1090 від 06.08.2019 року на суму 3700,00 грн. відповідно до яких ТОВ «Прямі дистрибуції» отримало від адвоката Зудінова О.О. послуги у сфері права, загальна вартість робіт становить 7400,00 гривень.

Варто вказати, що нормами КАС України визначено, що витратами на професійну правничу допомогу є витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, витрати понесені стороною як оплата на правничу допомогу адвоката, в тому гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, оплата за підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, оплата вартості послуг помічника адвоката, сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Нормами КАС України передбачено співмірність гонорару адвоката, який сплатив клієнт за домовленістю адвокату, тобто заявлена адвокатом ціна своїх послуг повинна відповідати складності спору та об`єму робіт, які береться виконувати адвокат. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України ТОВ «Прямі дистрибуції» підтверджено здійснення витрат на правничу допомогу адвоката, надано підтверджуючі документи дійсності понесення витрат, які у свою чергу при задоволенні позову та апеляційної скарги повертаються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне здійснити новий розподіл судових витрат, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС здійснені позивачем судові витрати у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прямі дистрибуції» задовольнити

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року скасувати та прийняти інше рішення у справі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА110000/2018/400016/2 від 28.09.2018 року, що прийняте Дніпропетровською митницею ДФС.

Визнати протиправними та скасувати оформлену Дніпропетровською митницею ДФС картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці ДФС № UА110180/2018/00107 від 28.09.2018 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прямі дистрибуції» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС витрати зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 3524,00 грн. та за подання до суду апеляційної скарги в сумі 5286,00 грн., а також сплачені на професійну правничу допомогу витрати в сумі 7400,00 грн.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов