Справа № 305/550/14-а
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 305/550/14-а

адміністративне провадження № К/9901/14791/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Єзерова А. А., Рибачука А. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Рахівського районного суду Закарпатської області (у складі головуючого судді Тулик І. І.) від 15 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду (колегія у складі головуючого судді Костіва М. В., суддів Бруновської Н. В., Шавеля Р. М.) від 18 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (далі - Ясінянська селищна рада), третя особа - ОСОБА_3 , у якій просили:

- визнати незаконним та скасувати рішення Ясінянської селищної рад від 26 січня 2010 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 , яким позивачці відмовлено в наданні в оренду земельної ділянки площею 0,0333 га на

АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка знаходиться в користуванні ОСОБА_3 ;

- зобов`язати відповідача затвердити ОСОБА_2 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

На обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що спірна земельна ділянка знаходиться в їх користуванні з 1975 року, а не в користуванні ОСОБА_3 , а тому Яснінська селищна рада незаконно відмовила в наданні ОСОБА_1 цієї земельної ділянки в оренду.

Рахівський районний суд Закарпатської області постановою від 15 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року, у задоволенні позову відмовив.

При ухваленні таких рішень суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що спірна земельна ділянка площею 0,0333 га розташована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває в законному користуванні ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно з рішень виконавчого комітету Ясінянської селищної ради депутатів трудящих Рахівського району від 14 серпня 1975 року та від 26 вересня 1975 року № 212.

Не погодившись із вказаними вище судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, у червні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просили скасувати постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року і направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування касаційної скарги позивачі зазначили, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку, що спірна земельна ділянка знаходиться в законному користуванні ОСОБА_3 , оскільки в матеріалах справи документи, які піддержують такий факт. При цьому скаржники вважають, що висновок земельної комісії Ясінянської селищної ради від 10 квітня 2013 року № 182 є помилковим і не може бути використаний судом як доказ перебування спірної земельної ділянки в користуванні ОСОБА_3

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 липня 2016 року відкрив провадження у цій справі за вказаною касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Відповідно до підп. 4 п. 1 розд.«Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду ухвалою від 27 серпня 2019 року прийняв цю справу до провадження та призначив її до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.

На підставі протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Борканюка від 27 липня 1975 року № 5 ОСОБА_1 було виділено 0,07 га земельної ділянки під індивідуальне будівництво житлового будинку та дозволено їй будівництво на присадибній земельній ділянці.

Крім того з матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішень виконкому Ясінянської селищної ради депутатів трудящих Рахівського району від 14 серпня 1975 року № 15/106 та від 26 вересня 1975 року № 212 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділено дві земельні ділянки площею по 700 м2 під індивідуальне будівництво двоповерхового будинку на АДРЕСА_2 .

На підставі рішення ХІ сесії ХХІ скликання Ясінянської селищної ради народних депутатів від 13 листопада 1991 року ОСОБА_3 також виділено в постійне володіння для ведення особистого підсобного господарства земельну ділянку площею 0,04 га на АДРЕСА_1 , а рішенням Ясінянської селищної ради від 24 листопада 2009 року № 1461 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , площею 0,07 га згідно з будівельним паспортом.

У січні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до Ясінянської селищної ради із заявою про надання їй в оренду земельної ділянки площею 0,0333 га на АДРЕСА_1 між земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для введення особистого селянського господарства.

Розглянувши зазначену заяву, 26 січня 2010 року Ясінянська селищна рада ухвалила рішення № 1554, яким відмовила ОСОБА_1 у наданні спірної земельної ділянки в оренду, оскільки така земельна ділянка перебуває у законному користуванні ОСОБА_3 .

Судами першої та апеляційної інстанцій також установлено, що фактичне місце розташування спірної земельної ділянки площею 0,0333 га - АДРЕСА_1 , що підтверджується висновком земельної комісії Ясінянської селищної ради від 10 квітня 2013 року № 182. Тобто зазначена земельна ділянка перебуває в законному користуванні ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно з рішень виконавчого комітету Ясінянської селищної ради депутатів трудящих Рахівського району від 14 серпня 1975 року № 15/106 та від 26 вересня 1975 року № 212.

Вважаючи рішення Ясінянської селищної ради від 26 січня 2010 року № 1554 незаконним, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

Судові рішення, ухвалені за результатом розгляду цього позову, є предметом касаційного перегляду в даній справі.

Дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і заслухавши суддю-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов таких висновків.

Суди попередніх інстанцій, розглянувши позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порядку адміністративного судочинства, залишили поза увагою питання про предметну юрисдикцію цього спору.

З цього приводу колегія суддів зауважує слідуюче.

Завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ (ч. 1 ст. 2 КАС України, в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Спором адміністративної юрисдикції у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як установлено матеріалами справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до адміністративного суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Ясінянської селищної ради від 26 січня 2010 року № 1554, яким ОСОБА_1 відмовлено в наданні земельної ділянки площею 0,0333 га в оренду.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка знаходиться в користуванні третьої особи - ОСОБА_3

Тобто предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення органу місцевого самоврядування, як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки приватний інтерес позивачів щодо набуття речових прав (права оренди) на земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні іншої фізичної особи, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача до суду) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст.16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З огляду на наведене та ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13 та 06 червня 2018 року № 826/631/15 та від 21 листопада 2018 року у справі № 520/13190/17.

На підставі ч. 3 ст. 3 КАС України (у редакції Закону № 2147-VII) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України (у редакції Закону № 2147-VII) суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі ч. 1 ст. 354 КАС України (у редакції Закону № 2147-VII) суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю (…) і (…) закриває провадження у справі (…) з підстав, установлених ст. 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених ст. 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (абз. 2 ч. 1 ст. 354 КАС України).

Оскільки суди попередніх інстанцій розглянули справу з порушенням правил предметної юрисдикції, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду встановив наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень із закриттям провадження у справі.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 341, 344, 349, 354, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді

А. А. Єзеров

А. І. Рибачук