Справа № 1.380.2019.004169
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.004169
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі СколівськеРВ ДВС, відповідач), в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №57177654, винесену 11.09.2018 головним державним виконавцем Сколівського РВ ДВС Кізимою Ю.М.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскаржуваної постанови з підстав пропуску стягувачем трьохмісячного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. У відповідності до вимог п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» пропуск строку пред`явлення постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.05.2019 серія БО №222603, державний виконавець повинен був повернути такий документ без виконання. Додатково просив стягнути з Сколівського РВ ДВС на користь позивача 6 500 грн витрат на правову допомогу.

Відповідач позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах встановлених Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. Окрім того, зазначив про необґрунтованість заявлених вимог про відшкодування витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 16.08.2019 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

Позивачем 20.08.2019 вимоги ухвали виконано.

В межах позовної заяви ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 21.08.2019 провадження у справі відкрито та визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду.

27.08.2019 за вх. №2712ел. відповідачем подано копії матеріалів виконавчого провадження.

28.08.2019 за вх. №2726ел. Сколівським РВ ДВС подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

29.08.2019 за вх. №2734ел. відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 29.08.2019 у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

В судовому засіданні 29.08.2019 суд заслухав вступну промову представника позивача Геш І.Ю., оголосив відзив відповідача, дослідив письмові докази та перейшов до письмового провадження.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою головного державного виконавця Сколівського РВ ДВС від 11.09.2018 відкрито виконавче провадження ВП №57177654 з виконання постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 29.05.2019 серія БО №222603.

Постанова складена посадовою особою Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_1 .

Стягувачем у ВП №57177654 є Управління патрульної поліції в Закарпатській області, боржником - ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, постанова від 29.05.2019 серія БО №222603 надійшла до Сколівського РВ ДВС разом із супровідним листом від 27.08.2018 № 8339/41/15/03-2018 і зареєстрована 10.09.2018 за вх. 2743/09-09, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.09.2018 ВП №57177654 є предметом оскарження з підстав пропущення трьохмісячного строку звернення виконавчого документа до виконання.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ ).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Відповідно до статті 3 Закону 1404-VIII постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Вимоги до виконавчих документів встановлено частиною першою статті 4 Закону №1404-VIII.

Частина четверта цієї статті містить перелік обставин, наявність яких зумовлює повернення виконавчого документа стягувану.

Зокрема, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 2).

Частинами першою та другою статті 12 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з частинами четвертою - шостою статті 12 Закону №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому, відповідно до частин першої - другої статті 11 Закону №1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Системний аналіз наведених положень Закону 1404-VIII, дає підстави стверджувати, що державний виконавець при надходженні на примусове виконання виконавчого документа повинен перевірити такий на відповідність вимогам, передбаченим статтею 4 цього Закону, в тому числі з`ясувати чи не пропущено стягувачем встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання за приписами Закону №1404-VIII є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження відкрита на підставі постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 29.05.2018 серія БО №222603, складеної на ім`я ОСОБА_1 .

У постанові від 29.05.2018 серія БО №222603 вказано, що виконавчий документ набрав законної сили 29.05.2018.

Виходячи із вимог частини другої статті 12 Закону 1404-VIII, строк пред`явлення до виконання постанови від 29.05.2018 серія БО №222603 розпочався 30.05.2018.

Оскільки стягувачем за вказаним виконавчим документом є державний орган в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області, то ураховуючи положення частини першої статті 12 Закону № 1404-VIII, строк пред`явлення до виконання такої постанови становить три місяці, та закінчився 30.08.2019.

На підставі документів виконавчого провадження №57177654 судом встановлено, що на виконання до Сколівського РВ ДВС постанова від 29.05.2018 серія БО №222603 надійшла

10.09.2018, тобто з порушенням встановленого частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наслідком цього мало бути повернення відповідачем виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Вказане свідчить, що у відповідача не було передбачених законом підстав для прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази, що підтверджують наявність передбачених частиною четвертою статті 12 Закону №1404-VII підстав для переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що дата супровідного листа УПП в Закарпатській області - 27.08.2018 не є датою звернення стягувача до Сколівського РВ ДВС цього ж числа.

Натомість матеріалами виконавчого провадження підтверджується надходження виконавчого документа до виконавчої служби 10.09.2018, тобто з пропущенням встановленого Законом №1404-VIII трьохмісячного строку звернення до виконання.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що Сколівського РВ ДВ вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення не виконало.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи оскаржувану постанову відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд дійшов висновку, що постанова про вікриття виконавчого провадження прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та з порушенням передбачених статтею 2 КАСУкраїни принципів, тому таку слід визнати протиправною та скасувати, задовольнивши позов повністю.

Надаючи оцінку заявленим позивачем судовим витратам на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI, відповідно до статті 1 якого адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність.

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поняття «витрати на правову допомогу» у даному контексті - це витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто кількість годин, проведених у судових засіданнях та інші витрати, пов`язані з розглядом справи в суді.

Враховуючи вищевикладене, компенсація судових витрат здійснюється саме за участь особи, яка надавала правову допомогу та є фахівцем у галузі права, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути: договір про надання правової допомоги, в якому повинно бути обов`язково зазначено, в якій справі здійснюється представництво прав та інтересів, розмір гонорару, та порядок його оплати; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність (ордер); документ, що свідчить про оплату послуг (платіжне доручення, банківська виписка, видатковий касовий ордер). Факт здійснення оплати підтверджує призначення платежу, щоб можливо було визначити, що дані витрати відносяться саме до конкретного договору та справи, а не до будь-якої іншої.

Професійна правнича допомога Геш Ігорю Юрійовичу надавалася адвокатом Геш Іваном Юрійовичем на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 09.09.2019, додатком №1 до кого визначено перелік наданих послуг та калькуляція виконаних робіт, які наявні у матеріалах справи.

Оплата послуг за правову допомогу в розмірі 6 500 грн здійснена на підставі квитанції від 13.08.2019 №876500РК.

Вказане свідчать, що понесені позивачем витрати у вигляді оплати на правову допомогу в сумі 6 500 грн пов`язані з розглядом справи, розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, тому суд дійшов висновку, що судові витрати у вигляді оплати на правову допомогу слід стягнути з відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Сколівського РВ ДВС понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 536 грн 80 к., сплаченого згідно до квитанції від 14.082019 №22833.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКПО НОМЕР_1 ) до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (вул. Чайківського, 6, м. Сколе, Сколівський район, Львівська область, 82600, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні №57177654 від 11.09.2018, винесену державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізимою Юліаною Мирославівною.

Стягнути з Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (вул. Чайківського, 6, м. Сколе, Сколівський район, Львівська область, 82600, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКПО НОМЕР_1 ) 1 536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн 80 к. судових витрат у вигляді судового збору.

Стягнути з Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (вул. Чайківського, 6, м. Сколе, Сколівський район, Львівська область, 82600, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКПО НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді оплати на правову допомогу в сумі 6 500 (шість тисяч п`ятсот) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома