Справа № 160/3995/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3995/19
(суддя Сидоренко Д.В, м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Київській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі №160/3995/19 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання незаконним та скасування припису і розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий Савченко Вячеслав Анатолійович 03 травня 2019 року звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Київській області, згідно з яким просить:

- визнати незаконним та скасувати припис Головного територіального управління юстиції у Київській області про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року №03/19;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19.

10 липня 2019 року позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії припису Головного територіального управління юстиції у Київській області про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року №03/19 та розпорядження Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19.

Заява обґрунтована тим, що 04.07.2019 року позивачем було отримано повідомлення про здійснення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Савченка В. ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що ним не виконано оскаржуване розпорядження Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення порушень №03/19, яке, в свою чергу, є предметом спору у цій справі. Позивач вважає за необхідне зупинити дії припису відповідача про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року №03/19 та розпорядження Головного територіального управління юстиції у Київській області про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19, з метою захисту оспорюваних порушених прав та інтересів позивача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року клопотання про забезпечення позову задоволено повністю.

Суд зупинив дію оскарженого припису та розпорядження.

Ухвала суду мотивована тим, що проведення відповідачем позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Савченка В.А. щодо виконання позивачем розпорядження про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19 може бути підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, що є очевидною небезпекою заподіяння шкоди правам та інтересам позивача і для їх відновлення позивач буде вимушений звернутись до суду із додатковим позовом щодо скасування такого стягнення, тобто докласти значних зусиль.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить її скасувати.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом не наведено обґрунтованих підстав для забезпечення позову в частині зупинення припису про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року №03/19. Зазначає про те, що зупинення дії розпорядження про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19 не звільняє відповідача від обов`язку передбаченого п. 6.11 Порядку №1284/5 від 27.06.2013 року, який полягає у необхідності призначення позапланової перевірки для виконання розпорядження.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про її необґрунтованість, просить у задоволені скарги відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника позивача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Під час вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, підставою для вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції зазначив те, що проведення відповідачем позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Савченка В.А. щодо виконання позивачем розпорядження про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19 може бути підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Судом встановлено, що 26 червня 2019 року відповідачем винесено повідомлення №22/19 про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Савченка В.А., а саме перевірки виконання позивачем розпорядження про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19 (а.с.25).

Законність та обґрунтованість розпорядження про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19 є предметом спору у справі №160/3995/19.

Після проведення позапланової невиїзної перевірки виконання арбітражним керуючим Савченком В.А. розпорядження про усунення порушень від 29.03.2019 року №03/19, законність якого є предметом спору у справі, що розглядається та застосування до позивача наслідків невиконання такого розпорядження ефективність захисту прав та інтересів позивача буде нівельовано, оскільки втратиться сенс звернення позивача до суду з позовом щодо оскарження цього розпорядження.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не наведено обґрунтування з посиланнями на докази, які б слугували беззаперечною підставою передбаченою положеннями статті 150 КАС України для вжиття заходів забезпечення позову в частині необхідності зупинення дії припису Головного територіального управління юстиції у Київській області про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року №03/19.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині зупинення дії припису Головного територіального управління юстиції у Київській області про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року №03/19. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись: пунктом 1,2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Київській області задовольнити частково.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі №160/3995/19 скасувати в частині зупинення дії припису Головного територіального управління юстиції у Київській області про недопущення повторних порушень від 29.03.2019 року №03/19.

В іншій частині ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі №160/3995/19 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 29 серпня 2019 року.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2018 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко