Справа № 320/4726/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

02 вересня 2019 року №320/4726/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправними та скасування рішення та припису,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №14 від 17.07.2019;

- визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін №14 від 17.07.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.08.2019 відкрито провадження в адміністративній справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 24.09.2019 о 14 год. 30 хв.

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд:

- зупинити дію рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін №14 від 17.07.2019;

- зупинити дію припису Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін №14 від 17.07.2019.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив про те, що застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" на підставі спірних рішення та припису санкцій та вимог щодо повернення грошових коштів може зумовити припинення роботи товариства та може призвести до неможливості розпочати опалювальний сезон у 2019-2020 роках.

У випадку невиконання вимог відповідача збиток за результатами опалювального сезону за 2018-2019 роки фактично складе 2116820,85 грн.

Позивач наголосив на тому, що заборгованість позивача перед НАК «Нафтогаз України» за природний газ, яка виникла внаслідок заборгованості споживачів перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" становить 3375781,92 грн., а тому несплата вказаної заборгованості зумовить неможливість укладення нового договору з НАК «Нафтогаз України» на новий опалюваний сезон.

Відповідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З урахування вищенаведеного положення КАС України, розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" про забезпечення позову здійснюється без повідомлення сторін.

Розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову по суті, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2)забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 № 2 в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень - 78022699).

При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Як зазначено вище, у заяві про забезпечення позову позивач просить суд зупинити дію спірних рішення та припису.

Так, рішенням Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін від 17.07.2019 №14 зобов`язано ТОВ "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" повернути споживачам, шляхом здійснення перерахунку за надані послуги з централізованого опалення суму необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 576,02 грн. протягом 30 календарних днів з дня отримання рішення, а саме: власнику/споживчу квартири АДРЕСА_1 суму в розмірі 232,30 грн.; власнику/споживчу квартири АДРЕСА_2 суму в розмірі 343,72 грн.

Застосовано до ТОВ "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" штраф в сумі 576,02 грн., який протягом 15 календарних днів з дня отримання рішення підлягає перерахуванню в дохід державного бюджету.

Також 17.07.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області було прийнято припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін №14, яким встановлено вимогу про повернення ТОВ "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" в строк до 01.09.2019: власникам/споживачам будинку АДРЕСА_1, шляхом здійснення перерахунку за надані послуги з централізованого опалення в період з 01.12.2018 по 01.05.2019, необґрунтовано нарахованої суми в розмірі 239804,94 грн.; власникам/споживачам будинку АДРЕСА_2 , шляхом здійснення перерахунку за надані послуги з централізованого опалення в період з 01.12.2018 по 01.05.2019, необґрунтовано нарахованої суми в розмірі 128519,42 грн.

Крім того, спірним приписом встановлено вимогу про приведення ТОВ "Компанія з обслуговування газових мереж та теплопостачання" в передбачений законодавством термін у відповідність до вимог діючого законодавства та Порядків формування тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і подати на встановлення до органу місцевого самоврядування відповідно до ст.4, ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та в ст.28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Отже, спірні рішення та припис прийняті як заходи реагування Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області на виявлені порушення порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін, у зв`язку із чим позивача зобов`язано усунути такі порушення у встановлений строк.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначає про те, що невжиття заходів забезпечення позову зумовить припинення роботи товариства та може призвести до неможливості початку опалювального сезону у 2019-2020 роках.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що наведені у вказаній заяві підстави для забезпечення позову носять загальний характер.

Так, заява про забезпечення позову не містить посилання на наявність очевидних ознак протиправності спірних рішень (п.2 ч.2 ст.150 КАС України) або доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії спірних рішень може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (п.1 ч.2 ст.150 КАС України), що є обов`язковими передумовами для вжиття таких заходів.

Обставини, наведені позивачем в поданій заяві в якості підстав для вжиття заходів забезпечення позову, фактично пов`язані не з майбутнім виконанням спірних рішень, а з майбутньою господарською діяльністю підприємства, що виходить за межі розгляду даної справи.

При цьому, позивачем не наведено мотивів, з яких він дійшов висновку про те, що продовження дії спірних рішень, якими позивача зобов`язано повернути споживачам нараховані суми комунальних послуг, якимось чином ускладнить чи унеможливіть виконання рішення у цій справі.

Отже, заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності забезпечення позову, зокрема, обставин, що свідчать про неможливість відновлення порушених прав позивача у випадку, якщо обрані заходи забезпечення позову не будуть вжиті. Не містить заява про забезпечення позову й доказів на користь тверджень про необхідність значних зусиль, часу та витрат для відновлення порушених прав позивача у випадку задоволення позову.

Крім того, на думку суду, зупинення дії оскаржуваних рішення та припису, фактично надає можливість позивачу безперешкодно, без жодних обмежень, продовжувати встановлення та застосування державних (регульованих) цін, що свідчитиме про збереження стану порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін позивачем та фактично призведе до вирішення спору на користь позивача на час розгляду справи у суді, при тому, що такі обставини є спірними.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення дії спірної постанови.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1.У задоволенні заяви позивача про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі №320/4726/19 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.