Справа № 120/1903/19-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 серпня 2019 р. Справа № 120/1903/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Ніконової Т.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Козій О.В.,

свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця)

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, у якому просив:

- визнати дії щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1 неправомірними;

- зобов`язати Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати пільговий стаж 7 років 5 місяців 26 днів ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1;

- зобов`язати Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, призначити, нараховувати та виплачувати пенсію на пільгових умовах по Списку №1 згідно ст.114 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 31.08.2017 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки був зайнятий повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, а саме, працював з 25.05.1992 року по 07.10.1994 року слюсарем-електриком на Вінницькому державному підприємстві "Виробниче об`єднання "Хімпром"; з 17.10.1994 року по 28.09.2012 року - слюсарем-ремонтником на Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні. Однак, звернувшись із відповідною заявою про призначення пільгової пенсії до управління пенсійного фонду отримав відмову. Не погоджуючись із даною відмовою та вказуючи, що факт зайнятості на роботах із шкідливими і важкими умовами праці підтверджено рядом документів, вважає відмову у призначені пенсії на пільгових умовах незаконною, у зв`язку з чим звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у письмовому провадженні.

05.07.2019 року на адресу суду надійшов відзив, у якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову мотивуючи це тим, що пільговий стаж не підтверджено атестацією.

16.07.2019 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наголосив, що основним документом, який підтверджує стаж є трудова книжка, і лише у разі її відсутності, або відсутності у ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року суд постановив розгляд справи проводити із викликом сторін.

У судовому засіданні позивач та представник позивача уточнили позовні вимоги та просили суд визнати дії Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №1 неправомірними; зобов`язати Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати пільговий стаж - 5 років (з 29.11.1994 року по 29.11.1999 року) ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1; зобов`язати Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку №1 згідно ст.114 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 31.08.2017 року та стягнути понесені судові витрати. Крім того, звернули увагу суду на те, що протоколом Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №54 від 19.04.2019 року ОСОБА_1 за списком №1 зараховано період роботи з 25.05.1992 року по 07.10.1994 року (2 роки 4 місяці 13 днів) у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві, та додатково зазначила, що запису в трудовій книжці про проведення атестації робочого місця не достатньо для призначення пенсії за Списком №1.

У судовому засіданні допитано в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 пояснив суду, що з 1982 року по 2007 року працював у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні майстром, разом з ним працював позивач на посаді слюсаря - ремонтника повний робочий день, заробітну плату отримували щомісячно, атестація робочих місць проводилась 1 раз на 5 років. Крім того зазначив, що на пенсію вийшов у 2014 році та при призначенні йому пенсії Пенсійним фондом враховано наказ №74 від 29.11.1994 року "Про результати атестації професій і посад за умовами праці для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення", який не враховано при призначенні пенсії ОСОБА_1

ОСОБА_4 пояснив, що працював разом з позивачем у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні на посаді майстра дільниці, працювали повний робочий день, заробітну плату отримували щомісячно, звільнився в 2014 році. Крім того, зауважив, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.10.2018 року у справі №0270/2610/18-а йому зараховано пільговий стаж роботи у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні та призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Станом на день розгляду даної справи він отримує пенсію за віком на пільгових умовах по списку №1.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

31.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії по списку №1.

Листом відповідача №Ч-41 від 14.09.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у розгляді заяви на призначення пенсії по Списку №1.

Не погоджуючись із діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2018 року у справі №128/2568/17 визнано дії Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області протиправними та зобов`язано повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 31.08.2017 року щодо нарахування та виплати пенсії за списком №1 на пільгових умовах.

14.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області з проханням розглянути його заяву від 31.08.2017 року.

16.04.2019 року ОСОБА_1 подав заяву та всі необхідні документи для призначення пенсії.

Протоколом Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №54 від 19.04.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по списку №1, у зв`язку із тим, що у нього недостатньо пільгового стажу за списком №1 зараховано лише період роботи з 25.05.1992 року по 07.10.1994 року.

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом №1058-IV.

Положеннями статті 44 Закону № 1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша); заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга); органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Пунктом 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Як визначено пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожен рік такої роботи.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, збирання уточнюючих довідок повинно здійснюватись лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Підпунктом 2.14 Наказу Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" передбачено, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Окремо слід вказати, що процедура застосування Списків №1 і №2 визначена, Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація (п. 4.2 Порядку №383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку №383, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (п.4.4 Порядку №383).

Разом з цим, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та, розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативно-правових актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №383 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку №383, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку №383 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, зокрема, у зв`язку із зайнятістю на шкідливих умовах праці за Списком №1, є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідна позиція викладена в постановах ВСУ від 10.09.2013 року та ВС від 23.01.2018 року, 18.01.2019 року, 07.02.2019 року.

Суд зазначає, що право на пільгову пенсію виникає у разі, якщо працівник зайнятий робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, тобто має виконуватись певна робота.

Так, постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991 року №10 "Об утверждении списков производств, работ, профессий, должностей и показателей, дающих право на льготное пенсионное обеспечение" затверджено Список №1 "Виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах", зокрема в розділі VIII "Хімічне виробництво" визначено посади " 1080Б000-17541 оборудования и электрооборудования в перечисленных производствах".

Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 року затверджено Список №1 Виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, серед яких є розділ VIII. Хімічне виробництво - працівники, зайняті ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва.

Із аналізу процитованого видно, що посада слюсаря-ремонтника включена до Списку №1.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач знаходився у трудових відносинах з РБМУ "Хімремонт" (ВАТ РБМУ "Хімремонт", ЗАТ ВРБМУ "Хімремонт") та працював з 17.10.1994 року по 28.09.2012 року на посаді слюсаря-ремонтника, тобто посада на якій перебував останній дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, як зазначалось вище, таке право виникає, серед іншого, за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. Відтак, стаж з 17.10.1994 року по 28.09.2012 року підлягає зарахуванню у разі підтвердження атестацією.

Згідно записів у трудовій книжці позивача НОМЕР_1 судом встановлено, що відповідно до наказу №74 від 29.11.1994 року проведена атестація робочих місць, дана професія підтверджена по списку №1.

Судом встановлено, що у трудовій книжці ОСОБА_1 усі записи внесені відповідно до норм чинного законодавства, засвідчені підписом уповноваженої особи та печаткою роботодавця.

Зважаючи на позицію відповідача, суд також враховує покази свідків у даній справі. Зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили суду, що з 1982 працювали у Ремонтно-будівельно-монтажному управлінні разом з позивачем повний робочий день та зауважили, що Пенсійним фондом при призначенні їм пенсії враховано наказ №74 від 29.11.1994 "Про результати атестації професій і посад за умовами праці для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення", який не враховано при призначенні пенсії ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи на посаді слюсаря-ремонтника з 29.11.1994 року по 29.11.1999 року у РБМУ "Хімремонт" (ВАТ РБМУ "Хімремонт") (період розрахований: дата атестації - 29.11.1994 року + 5 років).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по списку №1, суд зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, і дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Виходячи з наведених положень, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію за Списком №1 з дня звернення із письмовою заявою, а саме з 31.08.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з врахуванням уточнених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд керується ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №1 неправомірними.

Зобов`язати Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати пільговий стаж - 5 років (з 29.11.1994 року по 29.11.1999 року) ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку №1 згідно ст.114 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з 31.08.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницького приміського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Вінницьке приміське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця).

Рішення у повному обсязі виготовлене 02.09.2019 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна