Справа № 140/2303/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2303/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Камінь-Каширського об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Камінь-Каширського об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області (далі Камінь-Каширське ОУПФУ, відповідач), в якому просить:

· визнати протиправними дії Камінь-Каширського об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області щодо непризначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

· зобов`язати Камінь-Каширське об`єднане управління пенсійного фонду України Волинської області призначити та виплачувати позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з дня подачі заяви про призначення пенсії.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Також прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено, що судовий розгляд справи необхідно проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 19.03.1993 Волинською обласною державною адміністрацією, має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. 03.07.2019 він звернувся до Камінь-Каширського ОУПФУ з приводу призначення пенсії на підставі пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальні захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та подав необхідні документи. За результатом розгляду поданих документів на призначення пенсії, листом від 17.07.2019 № 9987/02-39 йому було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку з тим, що він проживав та працював в зоні добровільного гарантованого відселення менше трьох років. Вважає, що відповідач протиправно порушив його право на призначення та отримання пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки має статус особи, потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, тому просить визнати протиправним дії Камінь-Каширського ОУПФУ щодо непризначення позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку та зобов`язати Камінь-Каширського ОУПФУ призначити позивачу пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з дня подачі заяви про призначення пенсії.

Відповідач у відзиві на позов його вимоги не визнає, оскільки враховуючи подані документи ОСОБА_1 станом до 01.01.1993 проживав у зоні гарантованого добровільного відселення 2 роки 11 місяців (потрібно не менше 3 років). Тому на підставі статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає права на призначення пенсії по віку, як потерпілий внаслідок аварії на ЧАЕС, в зв`язку з відсутністю підстав, передбачених пунктом 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

16.08.2019 позивачем подано заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи оригінал його медичної картки, у якій наявні записи про проходження ним медоглядів в січні 1990 року в Любешівській ЦРЛ.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовне підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Нові Березичі Любешівського району Волинської області та постійно проживав за вказаною адресою.

ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_1 від 19.03.1993, виданим Волинською обласною державною адміністрацією (а. с. 8).

З метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Камінь-Каширське ОУПФУ листом від 17.07.2019, за наслідками розгляду поданих позивачем заяви та документів, прийняло рішення, яким відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії відповідно до пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і зниженням пенсійного віку, як потерпілому внаслідок аварії на ЧАЕС. Підставою для відмови стало те, що відповідно станом на 01.01.1993 відповідно до поданих позивачем документів він проживав або працював на території віднесеній до переліку радіаційно забруднених населених пунктів ІІІ зони (безумовного гарантованого відселення) менше 3 років, а саме 2 роки 11 місяців (а. с. 5).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Зокрема, частиною першою статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Отже, для призначення пенсії за віком необхідно щоб заявником було дотримано ряд умов: досягнення відповідного віку (у сукупності із величною, на яку має право особа для зменшення пенсійного віку, та віком, якого досягла особа станом на дату звернення для призначення пенсії, необхідно мати 60 років); підпадати під умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначених статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; належним чином підтвердити факт проживання/роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про призначення пенсії позивач додав Посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (Категорія 3) Серія Б № 022465 видане 19.03.1993 Волинською обласною державною адміністрацією (а. с. 8), Довідку № 965 від 31.07.2017 видану Дольською сільською радою Любешівського району Волинської області про те, що ОСОБА_1 проживав та зареєстрований в с. Дольськ Любешівського району Волинської області з 1991 року по 06 березня 1997 (а. с. 19) та Довідку № 1098 від 03.08.2017 видану Березичівською сільською радою Любешівського району Волинської області про те, що ОСОБА_1 проживає в с. Нові Березичі Любешівського району Волинської області з 07.04.1997 по даний час.

Згідно зі статтею 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51, передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

Таким чином, наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) надає ОСОБА_1 право користуватися пільгами, визначеними Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

Відповідно до Диплому серії ТВ № 920961, виданого Житомирським сільськогосподарським інститутом, ОСОБА_1 з 1985 року по 27 грудня 1989 року навчався у даному навчальному закладі за спеціальністю «агронома», куди був направлений як член колгоспу «Україна» (а. с. 14, 16).

Колгосп «Україна» знаходився у селі Березичі Любешівського району Волинської області (а. с. 16).

З позовної заяви встановлено, що відразу після завершення навчання ОСОБА_1 повернувся в своє постійне місце проживання у село Нові Березичі Любешівського району Волинської області для подальшого працевлаштування в колгоспі «Україна», оскільки навчався за цільовим направленням колгоспу.

У довідці СВК «Україна» (правонаступник КСП «Україна») від 03.08.2017, виданій ОСОБА_1 , зазначено, що позивач працював у колгоспі з 01.02.1990 по 15.03.1990 (а. с. 22).

У довідці від 02.08.2018 № 42 СВК «Полісся» (правонаступник КСП «Полісся»), виданій ОСОБА_1 , зазначено, що позивач працював у колгоспі з 01.02.1990 по 15.03.1990 (а. с. 22).

КСП «Полісся» знаходиться на території села Дольськ, яке Постановою Кабінету Міністрів України № 106 від 23.07.1991 віднесене до територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи та до переліку радіаційно забруднених населених пунктів ІІІ зони (гарантованого добровільного відселення), що підтверджується довідкою від 02.08.2017 № 982, виданою Дольською сільською радою (а. с. 20).

Відповідно до інформації зазначеної у довідці Дольської сільської ради Любешівського району Волинської області від 31.07.2017 № 965 ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований у селі Дольськ з 1991 року по 06 березня 1997 року. Довідка видана на підставі: будинкових книжок (а. с. 19).

Судом також встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи», села Березичі, Нові Березичі, Дольськ Любешівського району Волинської області відносяться до зони гарантованого добровільного відселення.

Камінь-Каширське ОУПФУ відмовило у призначенні пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку, у зв`язку з тим, що станом на 01.01.1993 позивач постійно проживав на території гарантованого добровільного відселення менше ніж три роки (2 роки 11 місяців). Відповідач зазначив, що проживання ОСОБА_1 у селі Нові Березичі Любешівського району Волинської області у період з 30.12.1989 по 05.02.1990 жодним чином не підтверджено, а лише відомо зі слів позивача.

Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 01.11.2017, яке скасовано ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11.01.2018 у справі № 162/760/17 у зв`язку із закриттям провадження у справі з підстав порушення предметної підсудності, було встановлено факт тимчасового вибуття ОСОБА_1 для навчання позивача та постійного проживання в селі Нові Березичі Любешівського району Волинської області в період з 30.12.1989 по 05.02.1990. Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 11.01.2018 у справі № 162/760/17 залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019.

У рішеннях апеляційної та касаційної інстанції роз`яснено, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 з 30.12.1989 по 05.02.1990 в зоні гарантованого добровільного відселення віднесено до компетенції адміністративного суду.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем підтверджено факт проживання в зоні гарантованого добровільного відселення з 30.12.1989 по 05.02.1990, з огляду на наступне.

ОСОБА_1 народився у селі Березичі Любешівського району Волинської області, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , де вподальшому проживав (а. с. 6). 05.07.1985 позивач був прийнятий у члени колгоспу «Україна», який знаходиться також у селі Березичі. Враховуючи те, що позивач згідно цільового направлення КСП «Україна» вибув на навчання, то після його завершення КСП «Україна» було зобов`язане прийняти на роботу, а тому він був змушений прибути по його завершенні у село Березичі. Проте з незалежних від позивача обставин працевлаштування затяглось і прийнятий на роботу він був лише 06.02.1990 у КСП «Україна».

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено медичну картку № 1000, згідно якої вбачається, що позивач з 18.12.1989 по 09.01.1990 проходив медичні огляди у Любешівській центральній районній лікарні. Селище міського типу Любешів згідно постанови Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» також віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.01.1993 позивач прожив у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років. Як наслідок, відповідно до пункту 2 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 4 роки (за проживання в зоні 3 роки).

Позивач станом на 03.07.2019 (дата звернення із заявою до Камінь-Каширського ОУПФУ) досяг віку повних 55 років, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією паспорта громадянина України (а. с. 6).

Відтак, на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач мав право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 4 роки.

Враховуючи те що позивач станом на 03.07.2019 досяг 55 років і має право на зменшення пенсійного віку на 4 роки, ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії за віком, так як згідно частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно досягти віку 60 років.

Водночас суд роз`яснює позивачу, що він має право звернутися в органи пенсійного фонду за призначенням такого виду пенсії із зниженням пенсійного віку на 4 роки після досягнення ним 56 років.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 при зверненні до Камінь-Каширського ОУПФУ не дотримано однієї з умов для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку досягнення останнім 56 річного віку.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (44252, Волинська область, Любешівський район, село Нові Березичі) до Камінь-Каширського об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області (44501, Волинська область, Камінь-Каширський район, місто Камінь-Каширський, вулиця 1-го Травня, будинок 1а) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер