Справа № 540/1801/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2019 р. м. ХерсонСправа № 540/1801/19

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонська виправна колонія (№61)" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання виплатити грошову компенсацію за не отримане речове майно,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позива) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи "Херсонська виправна колонія (№61)" (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу у день звільнення грошової компенсації за не отримане речове майно;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.11.2018р. по 28.08.2019р. в розмірі 197139,67 грн.

Також позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання державної установи "Херсонська виправна колонія (№61)" подати звіт про виконання судового рішення та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідженням позовної заяви та доданих до неї документи встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 161 КАС України з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.ч.2, 4, 5 ст.94 КАС України письмовими доказами є документ (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В порушення вказаних норм копії письмових доказів, доданих до позовної заяви не засвідчені в установленому законом порядку.

Крім того, слід звернути увагу на наступне стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий суд, яке включає в себе право на доступ до правосуддя.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками (п. 36 рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства"). На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (п. 30 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013, заява №49069/11).

Разом з тим, як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05).

Зокрема, стаття 161 КАС України визначала як одну з вимог до позовної заяви необхідність подання разом з нею позивачем документу про сплату судового збору, окрім випадків, коли його не належить сплачувати, тобто, у тому числі, у випадку якщо подання відповідного позову підпадало під пільги, визначені Законом України "Про судовий збір".

Аналіз пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що від сплати судового збору у всіх інстанціях звільняються позивачі по справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При цьому, зазначений перелік справ, у яких позивач звільняється від сплати судового збору, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019р. по справі №910/4518/16 сформульовано правовий висновок про те, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Таким чином, оскільки заявлені позивачем вимоги не стосуються поновлення на роботі та стягнення заробітної плати (грошового забезпечення), доводи позивача про те, що він звільнений від сплати судового збору на ч.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" є безпідставними.

Згідно ст.1 Закону України Про судовий збір судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Цією ж нормою встановлено, що за подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України Про державний бюджет на 2019 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

Отже, судовий збір за подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру складає 768,40 грн.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовних вимог та доданих до позову документів вбачається, що позивач фактично заявляє дві позовні вимоги: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу у день звільнення грошової компенсації за не отримане речове майно (вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за не отримане речове майно є похідною від попередньої позовної вимоги) та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02.11.2018р. по 28.08.2019р. в розмірі 197139,67 грн.

Таким чином, позивач, звернувшись до суду з даним позовом має додати до позову документ про сплату судового збору в сумі 1536,80 грн. (768,40х2).

В порушення вказаних норм позивачем не додано до позовної заяви документ про сплату судового збору.

З огляду на викладене позовна заява відповідно до ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме позивачу необхідно надати до суду засвідчені в установленому законом порядку копії письмових доказів, доданих до позовної заяви (для суду та у кількості учасників справи), а також документ про сплату судового збору в сумі 1536,80 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення даної ухвали суду.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/1801/19 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Суддя Пекний А.С.