Справа № 280/3291/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 серпня 2019 року Справа № 280/3291/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови за заявою позивача від 26.12.2018 року та довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 20.12.2018 №08-12/1289 про суддівську винагороду, в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року, та за заявою позивача від 17.01.2019 року та довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 15.01.2019 №08-02/60 про суддівську винагороду, в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за заявою позивача від 26.12.2018р. та довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 20.12.2018р. №08-02/1289 про суддівську винагороду за період з 04.12.2018 року по 31.12.2018 року і виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за заявою позивача від 17.01,2019р. та довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 15.01.2019 №08-02/60 про суддівську винагороду за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року і виплатити заборгованість за цей період з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 04.12.2018 Конституційним судом України прийнято рішення № 11-р/2018 (справа № 1-7/2018 (4062/150), яким, зокрема, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини третьої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 245З-IV «Про судоустрій і статус судців» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд». В рішенні зазначено, що це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: « Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розірі 15 мімнімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.» Даним Рішенням також визначено, що положення частини третьої статті 133 Закону України від 07 липня 2010 року № 245З-IV «Про судоустрій і статус судців» у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд», які визнані неконституційними пунктом 1 резолютивної часини цього Рішення, втрачають чинності з дня ухвалення Конституційним судом України цього Рішення. Вказує, що 26.12.2018 звернулась до об`єднаного управління з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до заяви було додано довідку від 20.12.2018 №08-02/1289 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану ТУ ДСА України в Запорізькій області. Зазначає, також Законом України «Про державний бюджет на 2019 рік» з 01.01.2019 року змінено розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати, що призвело до зміни розміру суддівської винагороди працюючого судді та , відповідно, до виникнення підстав для перерахунку розміру довічного грошового утримання судді у відставці. У зв`язку з чим, 17.01.2019 позивач звернулась до об`єднаного управління із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої було додано довідку від 15.01.2019 №08-02/60 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану ТУ ДСА України в Запорізькій області. Зазначає позивач, що 10.01.2019 на її банківський рахунок надійшла сума довічного грошового утримання судді у відставці в такому самому розмірі як і 10.12.2018, тобто без перерахунку. В подальшому, на банківський рахунок позивача протягом лютого-квітня 2019 року надходили різні суми довічного грошового утримання. Вказує, що не володіючи в повному обсязі інформацією, які саме суми та за який конкретно період вони включені до складу виплаченого грошового утримання, 13.05.2019 звернулась до об`єднаного управління із заявою, в якій просила надати відомості про розмір призначеного позивачу в 2019 році щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та дату його призначення, його виплати по місяцях, а також здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84%, на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області від 20.12.2018 №08-02/1289 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018, за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області від 15.01.2019 №08-02/60 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2019, за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період. На заяву від 13.05.2019 отримала відповідь, в якій відповідач зазначив, що перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідок ТУ ДСА України в Запорізькій області від 20.12.2018 №08-02/1289 та від 15.01.2019 №08-02/60 проведено з 01.01.2019 та 01.02.2019 відповідно. Також цим листом, позивач зазначає, об`єднаним управлінням було відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 по довідці та з 01.01.2019 по довідці, так, як на думку відповідача це суперечить чинному законодавству. Позивач вважає дії відповідача в проведенні перерахунку її щомісячного грошового утримання судді у відставці не з дати набуття такого права, а з наступного місяця, та у повторній відмові в проведенні такого перерахунку за її заявою, протиправними та такими, що порушують її права, суперечать принципу верховенства права, порушують гарантії незалежності судової влади.

Ухвалою суду від 15.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

26 липня 2019 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов (вх.№31028), в якому посилаючись на положення п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 року №3-1, перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, просить відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.08.2019 здійснено процесуальне правонаступництво первинного відповідача Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Частиною 2 ст. 263 КАС України визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 3 ст. 263 КАС України встановлено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Повний текст судового рішення складено та підписано урахуванням вищезазначених норм.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є суддею у відставці Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

26.12.2018 позивач звернулась до об`єднаного управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додавши довідку про суддівську винагороду від 20.12.2018 №08-02/1289, видану ТУ ДСА України в Запорізькій області. Згідно вказаної довідки суддівська винагорода, яка враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судцям у відставці станом на 04.12.2018 склала 39645,00 грн., у тому числі посадовий оклад 26430,00 грн. та доплата за вислугу років 13215,00 грн.

На підставі вказаних вище документів, об`єднаним управлінням проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019.

17.01.2019 позивач звернулась до об`єднаного управління із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, додавши довідку про суддівську винагороду від 15.01.2019 №08-02/60, видану ТУ ДСА України в Запорізькій області. Згідно вказаної довідки суддівська винагорода, яка враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судцям у відставці станом на 01.01.2019 склала 43222,00 грн., у тому числі посадовий оклад 28815,00 грн. та доплата за вислугу років 14407,00 грн.

На підставі вказаних документів об`єднаним управлінням проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.02.2019.

На заяву від 13.05.2019 про здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84%, на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області від 20.12.2018 №08-02/1289 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018, за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та на підставі довідки ТУ ДСА України в Запорізькій області від 15.01.2019 №08-02/60 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2019, за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 позивач отримала відповідь, в якій об`єднаним управлінням зазначено, що Законом України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» від 15.05.2018 року № 2415-VIII внесені зміни до Закону України від 06.12.2016 року № 1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» в частині застосування для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року. З урахуванням положень Порядку №3-1 перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання проведено з 01.01.2019 та 01.02.2019.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не з дати виникнення такого права, а з наступного місяця, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд виходить з наступного.

В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на те, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяці, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. В зв`язку з чим довічне грошове утримання судді у відставці (позивача) повинно було перераховано з 01.01.2019 та з 01.02.2019 відповідно.

Суд зазначає, що згідно із статтею 141 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІІІ «Про забезпечення права на справедливий суд» та рішення Конституційного суду України від 08.06.2016 у справі №4-рп/2016), у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Аналогічні приписи встановлені в статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», який набрав чинності 30.09.2016 та діє на теперішній час.

Отже, за приписами наведених норм правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Абзацом 2 пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

04.12.2018 Конституційним Судом прийнято рішення №11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

В частині 3 резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Конституційний Суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Також, Конституційний Суд України вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини 10 статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з 04.12.2018 втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VІ, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VІII, та відновили свою дію положення цієї статті в її первинній редакції, а саме «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом.», а отже саме з 04.12.2018 виникає право у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921,00 грн., що також є підставою для проведення раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019.

При цьому, суд вважає помилковим посилання відповідача на пункт 4 Розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Пенсійного Фонду України від 25.01.2008 №3-1, та, як наслідок, визначення періоду, за який підлягає перерахунку раніше призначене щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до цього пункту передбачено, що перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Тобто, положення вказаного нормативного акту визначають період, в якому має бути здійснено відповідний перерахунок, що помилково ототожнюється відповідачем з періодом, за який може бути здійснений такий перерахунок. Слід наголосити, що дата, з якої у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в даному випадку, не є тотожним поняттям з датою, з якої позивач набув право на такий перерахунок.

На підставі викладеного, суд зазначає, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у позивача виникло з 04.12.2018 року, з прийняттям Рішення Конституційного Суду України №11-р/2018 у справі №1-7/2018 (4062/15), та з 01.01.2019 - з прийняттям Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», що відповідає вимогам ст.ст.19, 92 Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Додатково суд зазначає, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці) зазначив, що виключення положення щодо можливості перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі збільшенням грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, також знижує гарантії незалежності суддів, а тому у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (пункт 2 мотивувальної частини).

Таку ж правову позицію Конституційний Суд України висловив і у рішенні від 03.06.2013 №3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон «Про статус суддів» (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

Крім того, суд зазначає що в довідках ТУ ДСА в Запорізькій області від 20.12.2018 №08-02/1289 та від 15.01.2019 №08-02/60, чітко зазначена дата виникнення права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці - 04.12.2018 та 01.01.2019 відповідно, і відповідач, не повертаючи їх як неналежно оформлені, прийняв ці довідки до виконання, проте, через власні міркування, перерахунок здійснив не з 04.12.2018 та з 01.01.2019, а з 01.01.2019 та з 01.02.2019, що не відповідає вимогам Конституції України та законів України.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доведено правомірність проведення перерахунку позивачу довічного грошового утримання з 01.01.2019 та з 01.02.2019, що зумовлює наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в частині не проведенні перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 20.12.2018 №08-12/1289 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 04.12.2018 за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 15.01.2019 №08-02/60 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2019 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за заявою позивача від 26.12.2018 та довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 20.12.2018 №08-02/1289 про суддівську винагороду за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та виплатити заборгованість за даний період з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, за заявою позивача від 17.01.2019 та довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області від 15.01.2019 №08-02/60 про суддівську винагороду за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 та виплатити заборгованість за даний період з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69057, ).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 14.08.2019.

Суддя А.В. Сіпака