Справа № 200/5878/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 р. Справа№200/5878/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. при секретарі судового засідання Столяренко Я.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

за участю: ОСОБА_1 (в режимі відео конференції)

від відповідача - Добров О.І. (в режимі відео конференції)

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UA100010/2019/000013/2 від 01.02.2019, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації № UA100010/2019/00141 від 01.02.2019 та зобов`язання здійснити митне оформлення товару за ціною, зазначеною в рахунку-фактурі (інвойсу).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що під час митного оформлення автомобіля марки BMW 525D № НОМЕР_1 , ввезеного позивачем на територію України, ним було визначено його митну вартість за основним методом - за ціною договору (контракту). Цей показник було заявлено у митній декларації, до якої додавалися всі необхідні документи для підтвердження ціни. Проте, у митного органу виникли сумніви щодо достовірності фактурної вартості заявленого до митного оформлення товару через ніби то відсутність всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар. В результаті вказаного відповідачем здійснено коригування митної вартості товару, митна вартість визначена відповідачем із застосуванням 6 (резервного) методу визначення митної вартості. Позивач вважає що наданих ним документів було достатньо для здійснення розмитнення ввезеного ним автомобілю за фактурною вартістю, вважає, що визначена відповідачем митна вартість в рішенні про коригування є завищеною та необґрунтованою.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав суду відзив, із викладеною в ньому незгодою із позовом. За змістом відзиву під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості встановлено недостатність наданих позивачем до митного оформлення документів для підтвердження визначеної позивачем вартості автомобілю за методом ціни угоди, надані позивачем документи не дозволяли митному органу визначити всі складові митної вартості. Зокрема, неможливо встановити включення до митної вартості витрат на транспортування та витрат на страхування автомобілю, що стало підставою для витребування в позивача додаткових документів. Через недостатність документів, для підтвердження митної вартості за фактурною ціною, відповідачем здійснено коригування митної вартості товару з урахуванням цінової інформації наявної в митному органі із застосуванням резервного методу, про що прийнято рішення про коригування митної вартості у відповідності до вимог ст. 64 Митного кодексу України та оформлено картку відмови у митному оформлені.

З урахуванням вищезазначеного, просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 28.05.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.06.2019 за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладався на 15.07.2019, в підготовчому засіданні оголошувалася перерва до 23.07.2019. Ухвалою від 23.07.2019 закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.08.2019. Протокольною ухвалою від 15.08.20 позивачу відмовлено в задоволенні клопотання про допит у якості свідка брокера, що здійснював митне оформлення автомобіля позивача. В судовому засіданні оголошувалася перерва до 22.08.2019.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

За попереднім повідомленням UA100010/2019/626194 від 28.01.2019 року через митний пост Краковець Львівської митниці ДФС на митну територію України позивачем ввезено транспортний засіб: автомобіль легковий, що був у використанні марки BMW модель 525D з двигуном V-2497 cм 3 потужнітю 130 kw, тип палива - дизель. Номер кузова/шасі: НОМЕР_1 . Рік випуску 2005 (т. 1 арк. справи 9).

На згаданому митному посту ввезений позивачем автомобіль оглянутий, про що складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA209020/2019/04389 від 28.01.2019. Згідно акту огляду та додаткового аркуша до нього, уповноваженою особою митного органу в присутності власника виявлено наявні пошкодження, ознаки експлуатації: пошкоджено лакофарбового покриття по кузову т/з, з потертостями біля дверних ручок та у дверних промах зі сколами на капоті та лобовому стеклі. Пошкоджений та забруднений салон: оббивка сидінь, дверей та даху. Наявні сліди корозії по кузову т/з. Пошкоджено переднє ліве крило, передня ліва фара, капот та лобове скло (арк. справи 112-113).

30.01.2019 уповноваженою позивачем на декларування особою - ОСОБА_4 надано до митного контролю та митного оформлення до м/п Західний ВМО 1 Київської міської митниці ДФС електронну митну декларацію ІМ 40 № UА 100010/2019/310671. Згідно рядку 31 товар: «автомобіль легковий, що був у використанні марки "BMW" модель 525D" з двигуном V-2497 cм 3 потужнітю 130 kw, тип палива - дизель. Норма екологічності двигуна - Євро 4. Номер кузова/шасі: НОМЕР_1 . Рік випуску 2005, модельний рік 2005. Місць для сидіння включаючи водія - 5. Кількість дверей 4. Тип кузова: седан. Призначення: для використання на дорогах загального користування. Комплектація та пошкодження згідно акту митного огляду». У вказаній МД декларантом була визначена та заявлена за митна вартість у розмірі 2640 євро, визначена за 1 методом визначення митної вартості - ціною угоди. Перелік документів, доданий до ВМД визначений в графі 44 декларації, на підтвердження визначення митної вартості позивач надав рахунок-фактуру від 25.01.2019.

За наслідком обробки наданої митної декларації 30.01.2019 об 12:56 та 13:08 інспектором митного органу Клочак О.О. спрямовані позивачу повідомлення, за змістом яких заявлена позивачем митна вартість нижче митної вартості ідентичних товарів, через що свідчить про необхідність проведення митного огляду транспортного засобу в постійній зоні митного контролю ВМО № 2 м/п «Західний».

30.01.2019 о 17:59 декларанту позивача направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості у зв`язку із виникненням в митного органу сумніву щодо правильності визначення позивачем митної вартості. Позивачу запропоновано надати: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; рахунки на здійснення платежів 3 особам; каталоги, специфікації, прейскуранти цін продавця транспортного засобу; копію митної декларації країни відправлення; документи, що підтверджують походження товару; інші наявні документи.

Заявою від 01.02.2019 на перше повідомлення митниці про необхідність надання додаткових документів позивач зазначив, що придбав автомобіль за ціною 2640 Євро, що була вказана на сайті продавця, розрахунок здійснювався позивачем готівкою в офісі JET CARS B.V. згідно рахунку-фактури № 109561 від 25.01.2019. В наданій заяві позивач повідомив, що митна декларація країни відправника ним не оформлювалася, зауважив на тому, що він придбав автомобіль в аварійному стані. Під час визначення митної вартості просив врахувати пробіг автомобіля - 462 000 кілометрів та його аварійний стан.

30.01.2019 пред`явлений позивачем до митного оформлення автомобіль був оглянутий, за наслідком огляду складений Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (арк. справи 99-100). В графі наявні пошкодження, ознаки експлуатації додаткового аркушу до акту огляду зазначено про наявність на оглянутому товарі ознак експлуатації, у т.ч. локальних пошкоджень лакофарбового покриття. Під час огляду здійснено фотографування товару, фотографії додані до акту (арк. справи 97-98).

Повідомленням від 01.02.2019 направленим о 15:25 від позивача витребувані документи згідно частини 2 статті 52 Митного кодексу України.

У відповіді на повторний запит інспектора відповідача про надання документів позивач зауважив на проведенні розрахунку готівкою, надав витяги з мережі Інтернет щодо ціни тотожних автомобілів; додав витяг з цінової інформації зовнішніх джерел, наданих Stepanovska Handel (Superschwacke), рахунок фактуру 109561 від 25.01.2019. В наданій заяві від 01.02.2019 позивач просив здійснити митне оформлення на підставі наданого ним пакету документів (т. 1 арк. справи 18-20).

В електронному повідомленні від 01.02.2019 о 17:20 позивачу роз`яснено зміст статті 5, 54 Митного кодексу України стосовно документів, що надаються на підтвердження митної вартості. В наведеному повідомленні позивачу роз`яснено про визначення вартості ввезеного ним автомобілю за допомогою резервного методу та роз`яснені підстави, за яких митну вартість ввезеного позивачем автомобілю неможливо визначити за іншими методами визначення митної вартості, що передбачені ст. 59, 60, 62, 63 Митного кодексу України (т. 1 арк. справи 151-152).

01.02.2019 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA100010/2019/000013/2 про коригування митної вартості товару, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом на рівні 4951 Євро.

Цього ж дня відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100010/2019/00141, якою відмовлено у митному оформленні товарів за митною декларацією UA100010.2019.310671 від 30.01.2019 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації: проведення декларування товарів відповідно до положень статті 257 МК України, здійснивши коригування заявленої митної вартості відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів від 01.02.2019 № UA100010/2019/000013/2 (арк. справи 27).

04.02.20149 декларантом подано до митного оформлення митну декларацію UA100010/2019/311854, відповідно до якої, з урахуванням курсу валюти станом на дату митного оформлення, визначено митну вартість вищевказаного транспортного засобу в сумі 156 582,08 грн. (арк. справи 115).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (надалі - МК України).

За приписами частини 1 статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно частини 1 статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (частина 1 статті 257 МК України).

Відповідно до частини 6 статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684, у графі 44 митної декларації зазначаються відомості про необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів документи.

При цьому відомості щодо кожного документа зазначаються з нового рядка за такою схемою: код документа згідно з класифікатором документів, через пробіл - номер документа, дата та (за наявності даних) кінцевий термін його дії. Класифікатор документів, затверджено наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20.09.2012 (далі - Класифікатор документів).

Згідно ч.2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч.ч. 1-2 ст. 54 МК України).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ч.5 ст.54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до п. 8 розділу 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, (далі - Методичні рекомендації) у випадках спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 Кодексу здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 Кодексу та частиною першою статті 55 Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина 3 статті 54 Митного кодексу України).

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 Митного кодексу України).

Згідно з ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: зокрема, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (п.5 ч.10 ст.58 МКУ).

За приписами пп. 1.1 пункту 1 наказу Державної митної служби України від 13.10.2006 № 885 "Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів" контроль за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів проводиться з урахуванням принципів Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (далі Методика), затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395.

Розрахунок числового значення вартісного рівня транспортних засобів здійснюється відповідно до формул, наведених у пункті 7.53.3 пункту 7.53 розділу VII Методики, та методик розрахунку вартісного рівня, наведеного у спеціалізованих офіційних виданнях, які містять інформацію про ціни на транспортні засоби, сформовані на світовому ринку (видавництва "Kelley Blue Book", "Eurotax", "Nada" тощо), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). При цьому, для моторних транспортних засобів, враховуються відомості, що містяться у товаросупровідних документах та актах про проведення фізичного або митного огляду щодо: марки, моделі, модифікації, типу та маркування кузова, об`єму та потужності двигуна, типу пального, повної маси, вантажопідйомності, фактичного терміну експлуатації, пробігу, технічного стану, комплектації, функціонального призначення. Ідентифікація кожного транспортного засобу проводиться на основі даних його виробника; визначальним при цьому є ідентифікаційний номер VIN конкретного транспортного засобу.

Згідно з пунктом 10 Додатку 8 до Методики періодичний довідник "SuperSCHWACKE" (Eurotax, Швейцарія) рекомендований для використання при проведенні товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Зміст положень Митного кодексу дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є єдиною обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

В ході розгляду справи судом встановлено, що за результатом опрацювання доданих декларантом позивача документів до митної декларації № UА 100010/2019/310671 відповідачем виявлено, що митна вартість пред`явленого позивачем до митного оформлення товару є нижчою митної вартості ідентичних товарів за VIN кодами: НОМЕР_1 (повідомлено позивача 30.01.2019 о 12:56), надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що фактично була сплачена або підлягає сплаті. Зокрема, як зазначив відповідач в повідомленні від 30.01.2019 (17:59), позивачем не надані банківські платіжні документи, які містять відомості щодо вартості транспортного засобу, які можливо з ним ідентифікувати та не надано документи, що підтверджують країну походження товару.

Виходячи з того, що митному органу невідомі правила здійснення готівкових розрахунків в Нідерландах, враховуючи, що рахунок № 10561 від 25.01.2019 із написом «Betaald» та підписом (арк. справи 8), що додавався до митної декларації, не містив розшифровки підпису, печатки фірми - продавця JET CARS B.V., наданий без перекладу, визначення цього документу належним доказом сплати позивачем готівкових коштів від є неможливим. Беручи до уваги відсутність в пакеті наданих позивачем документів до митного оформлення будь-якого іншого документу, який би надавав можливість визначити вартість продажу автомобілю ввезеного позивачем (зокрема листування із продавцем, митна декларація країни відправлення та інш.) та враховуючи інформацію про те, що заявлена позивачем вартість є нижчою ціни на ідентичні товари, суд дійшов висновку про підтвердження обґрунтованості сумніву митного органу щодо правильності визначення позивачем митної вартості автомобілю. Крім цього, як вбачається з наявних в матеріалах справи документів до електронної митної декларації позивачем було надано договір на надання послуг митного брокеру № 26/19 від 25.01.2019, розділом 5 якого визначено умови оплати митному брокеру, втім брокерських послуг, що є складовими митної вартості у складі вартості ввезеного автомобілю позивачем заявлено не було.

Враховуючи висновок суду про обґрунтованість сумніву у відповідача стосовно правильності визначення позивачем митної вартості ввезеного ним на митну територію автомобілю, подальші дії відповідача щодо витребування документів на підтвердження обґрунтованості митної вартості вчинені Київською міською митницею у межах наявних повноважень.

Згідно матеріалів справи на запити відповідача про надання документів позивачем додатково надані: рахунок № 10561 від 25.01.2019 без перекладу, що містить напис «paid cash» та підпис невідомої особи (арк. справи 17) та витяг з цінової інформації зовнішніх джерел, наданих Stepanovska Handel (Superschwacke), рахунок фактуру 109561 від 25.01.2019, в письмових поясненнях позивач пояснив, що не сплачував вартості брокерських послуг.

На підставі зазначених документів відповідачем проведено консультацію, в ході якої декларанту роз`яснено, що документи, подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Декларанту роз`яснено, що подані для митного оформлення документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а тому необхідно надати такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом). В зазначеній консультації зазначено про наявність підстав для відмови в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митної вартістю через відсутність інформації про складові митної вартості, необхідні для її обчислення. В консультації роз`яснено неможливість застосування інших методів визначення митної вартості, окрім резервного.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Наведена позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду в подібних правовідносинах, викладеній в постанові від 20 лютого 2018 року в справі №809/1884/16, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, а також у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року в справі №21-127а15 та від 02 червня 2015 року в справі №21-498а15.

Дослідивши надані позивачем документи до митного оформлення в їх сукупності, суд дійшов висновку про неспростування ними сумніву митного органу у правильності визначення митної вартості позивачем.

У зв`язку з не наданням декларантом відповідних документів та з метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів, в ході консультації декларанту надавалась інформація щодо вартості аналогічного товару. Зокрема, було повідомлено, що методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом на рівні 4951 Євро відповідно до мінімальної ціни з витягу з цінової інформації зовнішніх джерел, наданих Stepanovska Handel (Superschwacke). Суд не приймає доводи позивача про можливість визначення митної вартості ввезеного ним автомобілю на підставі витягу Stepanovska Handel (Superschwacke) на рівні 832 Євро, оскільки зазначена вартість є ліквідаційною вартістю автомобіля, а не ціною продажу.

Суд погоджується із доводами відповідача та вважає за необхідне зазначити, що за відсутності подання декларантом додаткових документів, митним органом правомірно визначено митну вартість автомобіля за резервним методом. При цьому, використання довідника SuperSchwacke передбачено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №1074/8395.

Судом також не приймаються посилання позивача на звіт № 00076 від ТОВ «АРДЖІ САТЕЛЛІТ» про незалежну оцінку не розмитненого бувшого у використанні транспортного засобу, що ввозиться на митну територію з Нідердандів, оскільки наведений звіт під час митного оформлення позивачем не надавався.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність у митного органу необхідних та достатніх правових підстав для винесення рішення про коригування митної вартості товарів призначення Київської міської митниці ДФС №UA100010/2019/000013/2 від 01.02.2019.

При цьому, зважаючи на прийняття рішення про коригування питної вартості товарів призначення Київської міської митниці ДФС №UA100010/2019/000013/2 від 01.02.2019 відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства було винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської міської митниці ДФС №UA100010/2019/00141 від 01.02.2019, в якій також роз`яснено, що для можливості прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, необхідно: подати нову митну декларацію відповідно до рішення про коригування питної вартості товарів призначення Київської міської митниці №UA100010/2019/000013/2 від 01.02.2019.

Враховуючи вищевикладене, доводи позивача про протиправність прийняття спірної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Отже, заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Митного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Київської міської митниці ДФС (адреса: м. Київ, вул. Гавела Вацлава, буд. 8а, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № UA100010/2019/000013/2 від 01.02.2019, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації № UA100010/2019/00141 від 01.02.2019 та зобов`язання здійснити митне оформлення товару за ціною, зазначеною в рахунку-фактурі (інвойсу), - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 02.09.2019.

Суддя А.С. Михайлик