Справа № 580/1247/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1247/19 Суддя першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Парінова А.Б.

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняту у порядку письмового провадження ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач. ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (далі - Відповідач, ГУ Держгеокадастру в Черкаській області), в якій просив (з врахуванням заяви про зміну предмету позову від 03.05.2019 року):

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання позивача;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га, яка розташована на території Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області судові витрати, у тому числі на професійну правничу допомогу.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована на території Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

02.07.2019 року ОСОБА_1 подано клопотання про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просив ухвалити додаткове рішення у справі № 580/1247/19 та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового судового рішення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити клопотання про винесення додаткового судового рішення, яким стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн., вирішити питання розподілу судових витрат. Свої доводи обґрунтовує тим, що судом не було враховано документального підтвердження зв`язку понесених витрат на правничу допомогу із розглядом даної справи, а також факт підготовки документів професійним юристом (адвокатом), а не людиною, яка не має юридичної освіти. Крім того, звертає увагу на підтвердження факту оплату наданих за договором про надання правової допомоги послуг. Окремо стверджує про безпідставність посилання суду на необхідність надання книги обліку доходів і витрат.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 року відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Черкаській області просить відмовити в її задоволенні повністю, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивачем не було надані докази понесення судових витрат до ухвалення рішення суду у даній справі, у той час як останні були обізнані про те, що розгляд справи буде проводитися у порядку письмового провадження без виклику сторін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, при прийняті рішення Черкаським окружним адміністративним судом від 20.06.2019 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, у тому числі, й витрат, пов`язаних з правничою допомогою, зокрема, суд першої інстанції, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, відмовляючи у постановленні додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано достатніх доказів, які підтверджують понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а всі процесуальні документи подані в даній справі, а саме: позовна заява від 09.04.2019 року (вх.№9341/19 від 09.04.2019 року), заява про зміну предмету позову від 27.04.2019 року (вх. №11234/19 від 03.05.2019 року) та відповідь на відзив від 10.06.2019 року (вх. №14464/19 від 12.06.2019 року) підписані особисто Позивачем, а не його представником адвокатом Королем Олегом Анатолійовичем, відповідно до договору №1 про надання правової допомоги.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Таким чином, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 3500 грн. Позивач надав: договір №1 про надання правової допомоги від 26.03.2019 року, акт №1 з описом виконаних робіт (наданих послуг) від 02.07.2019 року, розрахунок витрат на правничу допомогу від 02.07.2019 року, квитанцію про сплату 3500,00 грн від 02.07.2019 року з призначенням платежу: «за правничу допомогу згідно акту виконаних робіт від 02.07.2019».

При цьому, в зазначених документах жодним чином не обґрунтовано заявлену адвокатом вартість послуг з посиланням на складність справи, витраченого часу, реально проведену роботу тощо.

Колегія суддів звертає увагу, що у рішенні Верховного Суду від 01.10.2018 року у справі №569/17904/17 зазначено, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Відповідно до позиції висловленої Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 року у справі №810/4749/15 підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за доцільні, дублюючі одна одну, послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків. Крім того, у даному ж рішенні вказано й про те, що витрати за час перебування адвоката у судовому засіданні повинні підтверджуватися хронометричними даними протоколу судового засідання.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції сума у розмірі 3500 грн. сплачена з призначенням платежу «за правничу допомогу згідно акту виконаних робіт від 02.07.2019», проте не зазначено, в якій саме справі надана правова допомога.

Крім того, всі процесуальні документи подані в даній справі, а саме: позовна заява від 09.04.2019 року (вх.№9341/19 від 09.04.2019 року), заява про зміну предмету позову від 27.04.2019 року (вх. №11234/19 від 03.05.2019 року) та відповідь на відзив від 10.06.2019 року (вх. №14464/19 від 12.06.2019 року) підписані особисто ОСОБА_1 , а не його представником адвокатом Королем Олегом Анатолійовичем, відповідно до договору №1 від 26.03.2019 року про надання правової допомоги.

Викладене, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 22.04.2019 року у справі № 806/2143/18 та від 02.07.2019 року у справі № 810/795/18, свідчить про відсутність належних доказів підготовки поданих особою документів саме адвокатом Королем О.А.

Як убачається з п. 2.1. Договору № 1 від 26.03.2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Королем Олегом Анатолійовичем, адвокат бере на себе виконання наступної правової роботи: а) представляє у встановленому порядку інтереси замовника в судах першої та апеляційної й касаційної інстанцій, Верховному Суді України, органах МВС України, Прокуратури України, органах нотаріату, Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, а також в інших державних органах при розгляді та вирішенні правових питань тощо; б) дає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у діяльності замовника; в) інформує замовника про нове законодавство.

Таким чином, реальність виконаних робіт адвокатом зазначених в Акті № 1 з описом виконаних робіт (наданих послуг) від 02.07.2019 року, не підтверджується матеріалами справи та доказами наданими позивачем.

Також колегія суддів звертає увагу, що при ухваленні рішення Черкаським окружним адміністративним судом від 20 червня 2019 року було вирішено питання щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою, а саме, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження понесених витрат.

Отже, Позивачем не доведено факту та розміру понесених витрат на правничу допомогу відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, колегія суддів дійшла висновку про відсутності правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 580/1247/19 та стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Посилання Апелянта про те, що надання Книги обліку доходів і витрат для підтвердження доказів понесення особою витрат на правничу допомогу не є обов`язковим, судова колегія у контексті спірних правовідносин вважає помилковим, оскільки про необхідність її надання вказував Верховний Суд у своїх постановах від 31.10.2018 року у справі № 636/2485/16-а, від 18.10.2018 року у справі № 813/4989/17, а також у постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, до якої звертався суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 243, 244, 250, 252, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

А.Б. Парінов

Повний текст постанови складено та підписано « 28» серпня 2019 року.