Справа № 200/929/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 р. Справа№200/929/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С.,

при секретарі судового засідання Столяренко Я.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом державного підприємства "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування постанови і припису, -

за участю:

від позивача - Косенок М.О.,

від відповідача - Мізерна О.В.

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

Державне підприємство "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" звернулося до суду із позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправними та скасування: постанови від 11.07.2018 № ДЦ 396/336/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу у сумі 17 088 570,00 грн., пункту 1 припису від 22.06.2018 № ДЦ 396/336/АВ/П в частині усунення порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України через допущення до роботи осіб без укладення трудового договору.

Згідно викладеного в позові оскаржувані припис та постанова прийняті на підставі акту інспекційного відвідування відокремленого підрозділу позивача "ШАХТА "УКРАЇНА". Позивач зазначає, що при проведенні заходу контролю відповідач вийшов за межі перевірки, оскільки виявлене ним порушення стосується осіб, з якими позивачем укладено цивільно-правові договори, а правове регулювання цих відносин не відноситься до предмету перевірки.

Об`єктом відвідування визначено відокремлений підрозділ "ШАХТА "УКРАЇНА", в той час як підрозділ позивача не є юридичною особою, а отже інспекційне відвідування мало проводитися лише щодо позивача - ДП «СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ», що є суб`єктом господарювання.

Позивач вважає, що підстави для проведення перевірки також були відсутні, оскільки в направленні на інспекційне відвідування вказано «за зверненням громадян», в той час як такої підстави проведення інспекційного відвідування не передбачено. Крім цього, позивач зауважив на тому, що наразі Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, на підставі якого відповідачем проведено інспекційне відвідування скасований судом з підстав його незаконності. Отже, в період проведення інспектування такий порядок також не відповідач законодавству, а тому наслідки такого інспектування не можуть бути законними.

Щодо суті порушень позивачем зазначено, що визначальним у даному випадку є те, що особи, відносно яких встановлено порушення позивачем ч. 3 ст. 24 КЗпП України - допущення до роботи без укладення трудового договору, не бажали укладати трудові договори з позивачем та погоджувалися на виконання робіт за фактом укладення цивільно-правових договорів. Реалізація права особи на працевлаштування передбачає подання такою особою відповідної заяви, що в даному випадку не мало місця. Примусова праця заборонена, інші викладені у акті аргументи є похідними від зазначеного, а отже на увагу не заслуговують. Висновки відповідача про виникнення у позивача із зазначеними особами трудових відносин не відповідають дійсності, оскільки в даному випадку відсутні трудові гарантії, забезпечення позивачем працівників робочим місцем, особи не наділялись трудовими функціями. Перелічені в акті особи, які нібито допущені позивачем до роботи без укладення трудового договору, виконували роботи за цивільно-правовими угодами, що не визнавались недійсними, укладені у визначеному законом порядку. Позивач зауважив, що визначення в умовах укладених договорів дотримання підрядниками трудового розпорядку шахти, не є тотожним із поняттям дотримання трудового розпорядку шахти для її працівників.

Як зазначено в позові, твердження відповідача про те, що виконання робіт по підриванню та перекріпленню підошви гірничих виробок мало виконуватись лише власними працівниками є помилковими, оскільки штат працівників позивача не укомплектований у достатній мірі відповідними працівниками, що унеможливлює виконання позивачем таких робіт власними засобами. Аналогічне позивачем зазначено стосовно доводів відповідача про необхідність здійснення робіт з буріння свердловин виключено особами, що обіймають посаду «машиніст бурової установки». Зазначена посада відсутня в штатному розкладі позивача, необхідне обладнання для буріння свердловин у позивача відсутнє. Вказане стосується також ремонту котлів - позивач не має відповідних працівників та обладнання. Наявні в позивача працівники не мають права виконувати такі роботи, оскільки до осіб, що їх виконуються, висуваються законом певні вимоги, яким працівники позивача не відповідають.

Враховуючи наведене, порушення, що ставиться позивачу у провину, ним не допускалось, у зв`язку з чим спірні індивідуальні акти підлягають скасуванню.

Також вказано, що спірний припис складено раніше, за визначений законодавством строк, що позбавило позивача можливості надати зауваження до акту.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову.

Відповідач проти задоволення позову заперечував.

У відзиві на позов відповідачем зазначалось, що інспекційне відвідування проведено у межах повноважень та на підставі документів, складення яких визначається передумовою здійснення інспекційного відвідування. Допущена у направленні на перевірку описка в частині визначення її підстави не є підставою для скасування результатів проведеного відвідування. Перевірка відокремленого підрозділу юридичної особи допускається положеннями Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, про необхідність інспектування підрозділу позивача зазначено в наказі на перевірку, отже, дії відповідача в цій частині також є правомірними. Об`єктом відвідування допущено посадових осіб відповідача до інспекційного відвідування, отже незгода із його підставами після його закінчення не може бути безумовною підставою визнання протиправними наслідків відвідування.

Щодо суті виявлених порушень у відзиві на позов зазначено, що предметом цивільно-правового договору є кінцевий результат роботи, в той час як досліджені під час інспекційного відвідування угоди позивача із фізичними особами визначають своїм предметом безпосередньо працю робітників, що притаманно трудовим відносинам. Згідно умов цих угод найняті позивачем особи мали дотримуватись внутрішньо трудового розпорядку шахти, що також суперечить суті цивільно-правових відносин, оскільки в останньому випадку процес організації роботи залишається за межами таких відносин. В угодах визначено працівників саме як трудовий колектив.

Відповідачем наголошувалось, що за встановленими Гірничим законом України правилами гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом на користування надрами, яке має бути в наявності в гірничого підприємства. Відповідно до порядку видачі дозволів він видається роботодавцеві. Робота виконувана фізичними особами належить до робіт підвищеної небезпеки, на виконання якої має бути отримано дозвіл. Однак, ці особи такі дозволи не отримували. Не передбачено отримання дозволу лише тими фізичними особами, які працюють на відповідному підприємстві.

Окрім допуску працівників до роботи без укладення трудового договору відповідачем виявлено в ході інспекційного відвідування факт несвоєчасного повідомлення органів ДФС про працевлаштування певних осіб. Стосовно детального опису порушень відповідачем зазначено аналогічне тому, що викладено у акті інспекційного відвідування.

У судовому засіданні 15.08.2019 за клопотанням позивача допитано у якості свідка ОСОБА_1 , інспектора, яка здійснювала інспекційне відвідування позивача. Під час надання свідчень свідок зазначила, що помилка у направленні на проведення перевірки у вигляді зазначення підставою проведення відвідування звернення фізичної особи, є технічною помилкою. Інспекційне відвідування проведено на підставі рішення керівника контролюючого органу за наслідком отримання повідомлення правоохоронних органів. Після пред`явлення посвідчень у приймальні об`єкта відвідування - відокремленого підрозділу позивача, до інспекційного відвідування перевіряючих безперешкодно допущено, в ході відвідування працівниками підрозділу добровільно надавались запитувані документи, окрім тих, що були вилучені прокуратурою.

Свідок зазначила, що керівник відокремленого підрозділу позивача має довіреність на представництво інтересів позивача, а отже вручення повідомлення про проведення інспекційного відвідування йому не суперечить законодавству.

Під час перевірки працівники, з якими укладено цивільно-правові відносини, не були присутніми. Двоє з них станом на час інспекційного відвідування оформлені відповідно до записів у трудових книжках, однак оформлені з порушеннями, повідомлення про прийняття цих осіб на роботу до органів ДФС вчасно не направлялись. Крім цього, прийняття цих осіб на роботу підтверджується факт того, що особи мали бажання вступити у трудові відносини з позивачем, чим спростовуються доводи позивача.

Свідком зазначено, що особами, з якими укладено угоди, виконувались роботи підвищеної небезпеки, допуск цих осіб до роботи без відповідного дозволу суперечить законодавству.

Допитані в якості свідків у судовому засіданні 22.07.2019 ОСОБА_2 та у судовому засіданні 14.08.2049 ОСОБА_3 , з якими позивачем укладались угоди, що перевірялись в ході інспекційного відвідування та допущення яких до роботи без укладення трудових договорів встановлено за наслідком здійснення заходу контролю, надали пояснення, що вони виконували роботи на підставі укладених цивільно-правових договорів. Вказані особи зазначили, що мали волевиявлення на виконання робіт на підставі цивільно-правових договорів, оплата робіт за якими була для них більш задовільною, ніж зарплата штатним працівникам.

ОСОБА_2 зазначив, що особи, які належать до його бригади, не дотримуються правил внутрішнього трудового розпорядку, проводять роботи по ремонту котлів, труб, арматури, насосів тощо. Обсяг робіт визначається у дефектних актах, ціна погоджується із позивачем як стороною договору. Виконувані роботи не належать до небезпечних, не мають постійного характеру, виконуються у час, який визначається бригадою. Його бригада має своє власне обладнання, за допомогою якого виконує роботи. Техніку безпеки у бригади перевіряє ОСОБА_2 , а не позивач.

ОСОБА_3 пояснив, що виконувані роботи з буріння виконуються самостійно, на власний ризик. Позивач повідомляв свідка, що підприємство не має обладнання та відповідних кваліфікованих спеціалістів для проведення робіт, що проводить свідок та його колектив, із якими укладались цивільно-правові договори. Вказав, що шахта також має у штаті осіб, що здійснюють буріння, однак свідок та його колектив здійснює роботи більш складного характеру. Свідок зауважив, що передбачені умовами укладених договорів роботи можуть виконуватися раніше передбаченого договором строку, що не притаманно трудовій діяльності, ціна виконаних робіт погоджується сторонами договору, свідок не підпорядковується керівництву шахти. Дотримання свідком та його колективом правил безпеки та трудового розпорядку (часу спуску у шахту, часу виходу тощо) не свідчить про наявність між ними та позивачем трудових відносин, колектив не зобов`язаний кожного дня у певні часи приходити на роботу. На питання суду чи належать ці роботи до підземних свідок відповів ствердно. На питання представника відповідача стосовно пропозицій свідку та членам його колективу працевлаштуватись на шахті він відповів, що ні, однак такого бажання в них і не було. Оплату за договором свідок отримував раз на місяць на банківську картку.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.01.2019 позов залишено без руху, ухвалою від 11.02.2019 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні, підготовче засідання по справі призначено на 18.02.2019, яке відкладалось на 11.03.2019. В підготовчому засіданні оголошувалася перерва до 28.03.2019. 28.03.2019, 02.04.2019, 12.04.2019, 19.04.2019. Ухвалою від 03.04.2019 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів. Протокольною ухвалою суду 19.04.2019 закрито підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті на 13.05.2019. Ухвалою від 13.05.2019 провадження у справі зупинялось для надання сторонам часу на примирення до 30.05.2019. 30.05.2019 провадження у справі поновлено та знов зупинено для надання сторонам часу на примирення до 15.07.2019. 15.07.2019 провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду на 17.07.2019. 17.07.2019 розгляд справи відкладено на 22.07.2019. Ухвалою від 22.07.2019 провадження у справі зупинено для надання сторонам часу на примирення до 14.08.2019. 14.08.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 21.08.2019.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач - державне підприємство "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ", є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 33426253. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням підприємства є: 85400, Донецька обл., місто Селидове, вул. К.Маркса, 41.

До видів здійснюваної діяльності підприємства належить: код КВЕД 05.10 Добування кам`яного вугілля (основний); код КВЕД 42.99 Будівництво інших споруд, н. в. і. у.; код КВЕД 85.32 Професійно-технічна освіта; код КВЕД 86.21 Загальна медична практика; код КВЕД 70.10 Діяльність головних управлінь (хед-офісів); код КВЕД 71.20 Технічні випробування та дослідження.

На підставі наказу від 13.06.2018 № 644 та направлення на перевірку від 13.06.2018 № 410/043/15-14-12 в період з 14.06.2019 по 21.06.2019 за повідомленням Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області від 22.12.2017 № (05-89) 15969 вих-17 посадовими особами Головного управління Держпраці в Донецькій області проведено інспекційне відвідування відокремленого підрозділу "ШАХТА "УКРАЇНА" державного підприємства "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" (код ЄДРПОУ ВП: 33621573, місцезнаходження ВП: 85485, Донецька обл., місто Селидове, місто Українськ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 1) (арк. справи 23, 130-131, 132-133, 135-136 том 1).

14.06.2018 директором відокремленого підрозділу "ШАХТА "УКРАЇНА" державного підприємства "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" отримано повідомлення від 13.06.2018 № 04.3-3-6/6194-18 про проведення перевірки та вимогу від 14.06.2018 № ДЦ 396/336/ПД про надання документів (арк. справи 138-139 том 1, арк. справи 4-6 том 6).

В акті зазначено, що в ході інспекційного відвідування на виконання вимоги про надання документів від 14.06.2018 № ДЦ 396/336/ПД керівництвом ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» на підтвердження відсутності частини документів, що стосуються перевіряємого періоду надано протокол тимчасового доступу до речей і документів старшого слідчого СВ Селидівського відділення Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області Карнаух О.М. від 12.02.2018 з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді суду. Згідно вказаного протоколу (арк. справи 56-60 том 1), крім інших, у підприємства вилучені трудові угоди від 01.10.2016 № 1/10-2016, від 01.11.2016 № 1/11-2016, від 01.12.2016 № 1/12-2016, від 03.01.2017 № 1/01-2017, від 01.02.2017 № 1/02-2017, від 01.03.2017 № 1/03-2017, 03.04.2017 № 1/04-2017, від 03.05.2017 № 1/05-2017, від 01.06.2017 № 1/06-2017 та додатки до них, а також акти виконаних робіт за цими угодами. Копії цих документів були отримані відповідачем від прокуратури та долучені до матеріалів перевірки.

21.06.2019 за результатом здійснення інспекційного відвідування посадовими особами Держпраці в Донецькій області складений акт інспекційного відвідування № ДЦ 396/336/АВ (арк. справи 24-55 том 1).

Як вбачається з акту під час проведення інспекційного відвідування встановлено порушення частин першої та третьої статті 24 Кодексу законів про працю України через допущення до роботи працівників без укладення трудового договору та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Допущені до роботи фізичні особи заяв про прийняття на роботу не подавали, наказ (розпорядження) про прийняття їх на роботу ані ДП «Селидіввугілля», ані його підрозділом ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» не приймався. Водночас, ході відвідування встановлено укладення ДП «Селидіввугілля» в особі директора ВП «Шахта «Україна» ОСОБА_4 відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України трудових угод із особами, визначеними у таблицях 1-3 акту інспекційного відвідування.

Згідно акту відвідування у перевіряємий період позивачем (замовником) укладено із виконавцями (таблиця 1 акту - 64 особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 ) трудові угоди від 01.09.2016 № 1/09-2016 (строк виконання робіт вересень 2016 року), від 01.10.2016 № 1/10-2016 (строк виконання робіт жовтень 2016 року), від 01.11.2016 № 1/11-2016 (строк виконання робіт листопад 2016 року), від 01.12.2016 № 1/12-2016 (строк виконання робіт грудень 2016 року), від 03.01.2017 № 1/01-2017 (строк виконання робіт січень 2017 року), від 01.02.2017 № 1/02-2017 (строк виконання робіт лютий 2017 року), від 01.03.2017 № 1/03-2017 (строк виконання робіт березень 2017 року), від 03.04.2017 № 1/04-2017 (строк виконання робіт квітень 2017 року), від 03.05.2017 № 1/05-2017 (строк виконання робіт травень 2017 року), від 01.06.2017 № 1/06-2017 (строк виконання робіт червень 2017 року) (арк. справи 203-242 том 1).

Предметом укладених угод є виконання ремонтних робіт по перекріпленню та підриванню підошви гірничих виробок, ціна угод визначалась конкретною сумою. Угоди містять припис виконавцю дотримуватись мір по техніці безпеки, а також трудового розпорядку шахти. За змістом угод певна особа серед виконавців обрана загальними зборами членів тимчасового трудового колективу (ТТК) керівником робіт (має право підпису з боку виконавця, організовує всю роботу і несе відповідальність за якість робіт тощо). Після виконання робіт по угодам їх сторонами підписано відповідні акти виконаних робіт.

Також позивачем (замовником) укладено трудові угоди із тимчасовим трудовим колективом (ТТК, виконавець) у складі 27 осіб (таблиця 2 акту: ОСОБА_69 , ОСОБА_3 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 ) від 01.03.2016 № 3-216 (строк виконання робіт березень 2016 року), від 01.07.2016 № 7/4-2016 (строк виконання робіт липень 2016 року), від 01.08.2016 № б/н (строк виконання робіт серпень 2016 року), від 01.09.2016 № 3/09-2016 (строк виконання робіт вересень 2016 року), від 03.10.2016 № 4/10-2016 (строк виконання робіт жовтень 2016 року), від 01.11.2016 № 4/11-2016 (строк виконання робіт листопад 2016 року), від 01.11.2016 № 5/11-2016 (строк виконання робіт листопад 2016 року), від 01.12.2016 № 3/12-2016 (строк виконання робіт грудень 2016 року), від 03.01.2017 № 2/01-2017 (строк виконання робіт січень 2017 року), від 01.02.2018 № 2/02-2017 (строк виконання робіт лютий 2017 року), від 01.03.2017 № 4/03-2017 (строк виконання робіт березень 2017 року), від 03.04.2017 № 4/04-2017 (строк виконання робіт квітень 2017 року), від 03.05.2017 № 3/05-2017 (строк виконання робіт травень 2017 року), від 01.06.2017 № 3/06-2017 (строк виконання робіт червень 2017 року), від 03.07.2017 № 3/07-2017 (строк виконання робіт липень 2017 року), від 01.08.2017 № 3/08-2017 (строк виконання робіт серпня 2017 року), від 01.09.2017 № 3/09-2017 (строк виконання робіт вересень 2017 року), від 02.10.2017 № 3/10-2017 (строк виконання робіт жовтень 2017 року), від 01.11.2017 № 2/11-2017 (строк виконання робіт листопад 2017 року) (арк. справи 153-155, 157-202, 243-250 том 1, арк. справи 1-27 том 2, арк. справи 25-205 том 3, арк. справи 1-96 том 4, ).

Предметом угод визначалось виконання замовником робіт з буріння (розширення, чистка, калібрування тощо) технічних, водо-перепускних, водоспускних, розвідувально-експлуатаційних свердловин, розширення водо-перепускних свердловин, чистку повітря-постачальних свердловин, ціна угод визначалась конкретною сумою (порівну між працівниками ТТК). За змістом укладених угод тимчасовий трудовий колектив має дотримуватись розроблених замовником загальних заходів по техніці безпеки, а також трудового розпорядку шахти «Україна». Передбачено, що певна особа обрана загальними зборами членів ТТК керівником робіт (має право підпису з боку виконавця, організовує всю роботу і несе відповідальність за якість робіт тощо). Після виконання робіт сторонами угод підписувалися акти виконаних робіт.

Також позивачем (замовником) укладено із підрядниками (таблиця 3 акту - 52 особи: ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_2 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_118 , ОСОБА_119 , ОСОБА_120 , ОСОБА_121 , ОСОБА_122 , ОСОБА_123 , ОСОБА_124 , ОСОБА_125 , ОСОБА_126 , ОСОБА_127 , ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 , ОСОБА_133 , ОСОБА_134 , ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , ОСОБА_140 , ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 ) трудові угоди від 01.12.2015 № б/н, від 06.06.2016 № б/н, від 01.09.2016 № б/н, від 01.11.2016 № б/н, від 01.12.2016 № б/н, предметом яких є виконання за дорученням замовника робіт згідно дефектного акту по заміні трубної частини котла, з капітального ремонту системи, котельної шахти, механічної очистки котла, часткового ремонту котла та договори підряду: від 01.02.2017 № 2017-1, від 01.02.2017 № 2017-2, від 01.05.2017 № 2017-3, від 01.08.2017 № 2017-4, від 01.09.2017 № 2017-5, від 02.10.2017 № 2017-6, предметом яких виконання робіт згідно дефектного акту по заміні трубної частини котла, ремонту котла, по заміні трубної частини пожежного трубопроводу, механічній чистці труб, ремонту трубної частини опалення у приміщеннях АБК та навчального пункту, заміні теплотраси АБК, встановлення протипожежного трубопроводу у приміщенні головного стволу (арк. справи 28-186 том 2, арк. справи 124-250 том 4, арк. справи 1-184 том 5).

Строк виконання робіт визначається згідно з графіком, який є невід`ємною частиною договору. Ціна угод розраховувалась на підставі дефектного акту та локального кошторису і визначалась конкретною сумою. В угодах зазначено, що відповідальність за дотримання мір по техніці безпеки покладається на підрядника. Після виконання робіт сторонами угод та договорів підписувалися акти виконаних робіт.

Згідно акту відвідування трудовим договором є угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. За підсумками виконання договору підряду замовник отримує від підрядника конкретний кінцевий результат, виражений у певній матеріальній формі. За підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, що визначають після закінчення роботи і оформлюють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Предметом договору підряду є результат праці, який підлягає вимірюванню у конкретних фізичних величинах, а не процес роботи. Роботодавець ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» має укладати трудові договори з працівниками в порядку, передбаченому законодавством України, під розписку ознайомлювати працівників з наказами про їх прийняття на підприємство і колективним договором ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», та Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

В ході інспекційного відвідування встановлено, що заяви про прийняття на роботу фізичні особи (зазначені у таблиці 1, 2, 3) не подавали, наказ (розпорядження) про прийняття їх на роботу ДП «Селидіввугілля», ні його підрозділом ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» не приймався.

Згідно акту відвідування предметом угод, укладених ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля», з фізичними особами, визначеними в таблиці 1 є виконання ремонтних робіт по перекріпленню та підриванню підошви гірничих виробок, (надалі роботи) на об`єкті ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля». Згідно актів приймання-передачі роботи проводились у Південному конвеєрному штреку пласта КВ8 горизонту 570м., Похилі №1 пласта К8 ІІ ступені та Похилого конвеєрного квершлаг горизонту 570м., виконувались роботи з розширення гірських виробок вручну, зняття та затяжка залізобетонними плитами горизонтальних та уклінних виробок, виділення води з ґрунту, роботи, що проводяться спільно з експлуатаційниками на одному робочому горизонті».

Предметом угод, укладених із фізичними особами зазначеними в таблиці 2 є роботи з буріння розвідувально-експлуатаційної свердловини на воду, з проведення чистки повітря подавальної свердловини, буріння технічної свердловини, з буріння та розширення водо-перепускної свердловини з ухилу № 1 (польовий) ІІ ступені пласта К8 на 10 північний конвеєрний штрек пласта К8, на ярусний квершлаг междупластья К8-L2, з вантажного ходка пласта К8 ухилу № 1 ІІ ступені на водозбірник пласта L2. Усі роботи проведені у гірничих виробках. Угодами передбачено, що Замовник зобов`язується своєчасно доставляти людей до місця роботи і по завершенню робіт на поверхню. До складу робіт входять підготовка бурового верстата СБГ-1М, бурового насосу та пускової апаратури, компоновка обладнання і доставка до місця буріння, встановлення бурового верстата та спеціальної кліті, буріння направляючої свердловини, поетапне розширення, цементація та проведення випробування кондуктора, чистка свердловини, демонтаж обладнання. та інше. Виконання вказаних типів робіт підтверджено актами приймання-передачі робіт;

Предметом угод, укладених із фізичними особами зазначеними в таблиці 3 є роботи з механічної очистки котла ДКВр 6,5/13, заміни трубної частини котла ДКВр 6,5/13,№4, заміни трубної частини котла типа НІ 105, заміни трубної частини пожежного трубопроводу, заміни трубної частини трубопроводу та механічної чистки труб котла ДКВр 6,5/13, капітального ремонту системи водопідготовки котельної шахти, ремонту трубної частини опалення у приміщенні АБК, заміна теплотраси АБК, встановлення протипожежного трубопроводу у приміщенні головного стволу. До складу робіт входять ручна очистка внутрішніх поверхонь барабанів, колекторів, теплообмінників; ревізія та огляд барабанів та колекторів; развальцівка труб в барабанах і колекторах; очистка внутрішніх поверхонь теплообмінної труби; демонтаж труб; виготовлення труб; монтаж труб; оброблення кінців труб під зварювання; рихтування труб; розточування отворів у барабанах і колекторах; зовнішній огляд; внутрішній огляд; ручне електродугове зварювання; монтаж дрібних металоконструкцій різного призначення, що монтуються із застосування електрозварювання; демонтаж дрібних металоконструкцій різного призначення, що монтуються із застосування електрозварювання; відновлення мостків; демонтаж вентилів; ревізія вентилів; ремонт вентилів; монтаж вентилів, та інше. Виконання вказаних типів робіт підтверджено актами приймання-передачі робіт.

За наслідком наведеного в акті аналізу вказано, що в угодах не зазначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику, процес праці не передбачає будь-якого кінцевого результату. Праця за угодами з боку громадян не є юридично самостійною, а здійснюється у межах діяльності всього підприємства, у відповідності до обраного основного виду господарської діяльності - добування кам`яного вугілля (код КВЕД 05.10), як гірничого підприємства.

Зазначено також, що виконувана фізичними особами (зазначеними у таблицях 1, 2, 3) робота відповідає переліку основних робіт Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (далі ДКХПП) та Класифікатора професій ДК 003:2010, які виконуються за професією, спеціальністю, кваліфікацією, на посаді: «Гірник з ремонту гірничих виробок» (пере кріплення, підривання гірничих виробок, випусканням породи, буріння шпурів ручними та колонковими електросвердлами тощо), «Машиніст бурової установки» (керування буровими станками та установками різних типів під час буріння і розширення свердловин, робота з буровим обладнанням, керування процесом буріння, очищення, промивання, желонення свердловини тощо), «Котлочистильник» (чистка зовнішніх і внутрішніх поверхонь котлів усіх типів від накипу, нагару, шлаку, золи із застосуванням ручного котлочистильного інструменту, контроль якості усіх видів котлочистильних робіт тощо), «Електрозварник ручного зварювання (будівельні, монтажні та ремонтно-будівельні роботи)» (ручне дугове та плазмове зварювання деталей, вузлів та конструкцій в усіх просторових положеннях зварного шва, наплавлення простих (невідповідальних) деталей, нагрівання виробів та деталей перед зварюванням; прихватка деталей виробів та конструкцій в усіх просторових положеннях зварного шва, конструкцій, виробів у всіх просторових положеннях зварного шва, зварювання зібраних кожухів, котлів обігрівання; стояків, обшивок котлів; труб димових висотою до 30 м та вентиляційних з листової сталі, трубопроводів безнапірних для води (крім магістральних), трубопроводів зовнішніх та внутрішніх мереж водопостачання та теплофікації, зварювання апаратів та посудин, що працюють під тиском, труб та елементів парових котлів з тиском до 4 МПа (40 кгс/кв. см) та інше), «Монтажник устаткування котельних установок» (роботи під час монтажу устаткування котельних установок і конструкцій, що пов`язані з ним).

Також у акті вказано, що робота виконувана фізичними особами (згідно таблиць 1, 2) за Угодами належить до підземних робіт на шахтах та рудниках та відповідно до пункту 64 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затверджених Наказом Держнагляд-охоронпраці України від 26.01.2005 N 15, віднесена до переліку робіт з підвищеною небезпекою на виконання яких передбачено отримання відповідних дозволів.

Згідно акту фізичні особи (зазначені у таблицях 1, 2, 3) відповідно до п. 3 ст. 837 ЦК України спеціальні дозволи (ліцензії) не отримували, та здійснювали роботу від імені та на підставі дозвільних документів, отриманих ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» для здійснення основного виду своєї діяльності «Добування кам`яного вугілля», як працівники гірничого підприємства (особам, які працюють на підприємстві та виконують обов`язки або функції згідно з трудовим договором (контрактом) отримання дозволів (ліцензії) не передбачено).

Відповідачем зазначено, що виконання правил по техніці безпеки та правил пожежної безпеки при виконанні ремонтних робіт по перекріпленню та підриванню підошви гірничих виробок не регулюється нормами ЦК України, проте відноситься до трудового законодавства України, яке зобов`язує роботодавця створювати працівникам належні умови праці, у тому числі умови, пов`язані з охороною праці. Для цього роботодавець повинен дотримуватися вимог передбачених ст. 153 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», Гірничого закону України. Правила безпеки у вугільних шахтах не передбачають допуску громадян до виконання робіт підвищеної небезпеки на підставі договорами цивільно-правового характеру.

На підставі наведеного відповідач дійшов висновку, що сторони шляхом укладення за правилами Цивільного кодексу України угод оформили трудові відносини, що призвело до обмеження прав працівників на отримання гарантій, передбачених трудовим законодавством, статтею 43 Гірничого закону України, зокрема: на отримання допомоги на оздоровлення та харчування працівниками гірничих підприємств, зайнятих на роботах з особливим характером праці, шкідливими та важкими умовами праці; на щорічну оплачувану відпустку; на додаткову оплату за роботу у нічний час, святкові та вихідні дні; на захист прав при незаконному звільненні або невиплаті заробітної плати та інше. Таким чином, трудові відносини між ДП «Селидіввугілля» та фізичними особами (зазначеними у таблицях 1,2,3) належним чином документально не оформлені.

Також в акті зазначено, що в ході інспекційного відвідування встановлено подання повідомлення про прийняття працівників на роботу ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» за встановленою формою, (згідно Додатка до ПКМУ № 413), ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» до територіального органу ДФС за підписом керівника ВП «Шахта «Україна «ДП «Селидіввугілля» з порушенням строків - після початку роботи певних працівників (таблиця 4 акту - 10 осіб). З записів у трудових книжках зазначених осіб допущено до роботи на день раніше, ніж прийнято на роботу: так, ОСОБА_146 прийнятий на роботу з 21.01.2016 наказом № 62-к від 22.01.2016, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 22.01.2016 о 14:09:34; ОСОБА_147 прийнятий на роботу з 11.01.2017 наказом № 30-К від 12.01.2017, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 12.01.2017 о 13:52:23, ОСОБА_148 прийнятий на роботу з 01.03.2017 наказом № 175-К від 02.03.2017, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 02.03.2017 о 14:50:06, ОСОБА_149 прийнятий на роботу з 11.05.2017 наказом № 405-К від 12.05.2017, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС о 14:25:51 12.05.2017, ОСОБА_150 прийнятий на роботу з 21.06.2017 наказом № 540-К від 23.06.2017, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 23.06.2017 о 15:33:59 та 19.06.2018 о 11:28:14, ОСОБА_22 прийнятий на роботу з 19.07.2017 наказом № 643-К від 20.07.2017, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 20.07.2017 о 13:09:47, ОСОБА_50 прийнятий на роботу з 19.07.2017 наказом № 643-К від 20.07.2017, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 20.07.2017 о 13:09:47, ОСОБА_151 прийнятий на роботу з 26.09.2017 наказом № 888-К від 27.09.2107, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 27.09.2017 о 14:25:33, ОСОБА_152 прийнятий на роботу з 09.10.2017 наказом № 935-К від 10.10.2017, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 10.10.2017 о 14:30:16, ОСОБА_153 прийнятий на роботу з 09.10.2017 наказом № 935-К від 10.10.2017, повідомлення про прийняття на роботу отримано органом ДФС 10.10.2017 о 14:30:16.

22.06.2018 на підставі акту інспекційного відвідування відповідачем прийнято припис № ДЦ 339/336/В/П, яким відповідно до пункту 27 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017, зобов`язано позивача усунути виявлені прошення частини третьої статті 24 КЗпП України у строк до 28.06.2018 (арк. справи 19 том 1).

За наслідком розгляду справи про накладення штрафу 11.07.2018 Головним управлінням Держпраці в Донецькій області прийнято постанову про накладення штрафу № ДЦ 339/336/АВ/П/ТД-ФС, яким на позивача накладено штраф в розмірі 17 088 570 грн., що розрахований відповідно до ст. 259 КЗпП України, ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України, п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та занятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 № 509, та виходячи з наступного: 30 розмірів мін. з/п *3723 грн. (розмір мін. з/п, встановленої на момент виявлення порушення (21.06.2018) *153 кількість працівників, щодо яких скоєно порушення (визначені у таблицях 1-4 акту) (арк. справи 21-22 том 1).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 статті 38 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до абзацу першого пункту 7 вказаного Положення Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з абзацами 1 та 3 пункту 1 Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці від 07 травня 2015 року № 16, Головне управління Держпраці у Донецькій області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Підпунктом 15 пункту 4 вказаного Положення та підпунктом 15 пункту 4 Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340, передбачено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства з охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Державний контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, що визначено п. 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (чинного на момент проведення інспекційного відвідування; далі - Порядок № 295).

Доводи позивача про незаконність інспекційного відвідування через скасування судом Порядку № 295 на теперішній час судом не приймаються, оскільки на час здійснення заходу контролю цей Порядок був чинним.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.пп. 3, 4 п. 5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

Посилання позивача на невідповідність направлення на проведення інспекційного відвідування вимогам законодавства в обґрунтування доводів про нікчемність наслідків заходу контролю, проведеного відповідачем на його виконання судом не приймаються, оскільки у наказі від 13.06.2018 № 644 (арк. справи 132-133 том 1) підставою проведення відвідування визначено рішення керівника органу контролю, прийнятого за результатом аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, за повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю (лист Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області від 22.12.2017 № (05-89) 15969 вих-17), що відповідає вимогам п. 5 Порядку № 295.

Перевіряючими були надані позивача направлення та посвідчення, їх було допущено до інспекційного відвідування. Доводи позивача про недопуск перевіряючих до підприємства для проведення інспекційного відвідування спростовуються поясненнями свідка - інспектора ОСОБА_1, яка здійснювала наведений захід контролю. Нею надано суду пояснення про те, що перевіряючи безперешкодно були допущені до відвідування, працівниками відокремленого підрозділу, ними надавались для перевірки витребувані інспектором документи.

Твердження позивача стосовно протиправності повідомлення про інспекційне відвідування його відокремленого підрозділу, а не юридичної особи, допуску інспекторів до інспекційного відвідування працівниками відокремленого підрозділу позивача, суд вважає необґрунтованими, оскільки пп. 1 п. 11 Порядку № 295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, та без попереднього повідомлення мають право під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця.

Суд також не вбачає допущення порушень відповідачем через використання перевіряючими під час інспекційного відвідування документів, отриманих від органів прокуратури, оскільки пунктом 6 Порядку № 295 визначено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю. Документи, отримані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування.

Відтак, документи, отримані відповідачем від прокуратури є належними та допустимими доказами поряд із тими, які отримані відповідачем під час проведення інспекційного відвідування безпосередньо у об`єкта відвідування. Отже, використання під час проведення відвідування документів, отриманих від органів прокуратури, відповідає приписам чинного законодавства.

Як вбачається з акту, складеного за наслідком інспекційного відвідування, при проведенні останнього відповідачем встановлено порушення позивачем вимог законодавства про працю, а саме: ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: допущення позивачем до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника чи уповноваженого ним органу та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття на роботи працівників в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Вказаною нормою встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Виходячи з наведених норм, можна дійти висновку, що відповідно до чинного законодавства України, певна роботу може виконуватись особою як на підставі трудового договору (стаття 21 КЗпП України) так само і на підставі цивільно-правового договору (ЦК України).

Правові та організаційні засади проведення гірничих робіт, забезпечення протиаварійного захисту гірничих підприємств, установ та організацій визначаються Гірничим законом України.

В статті 1 цього Закону наведено визначення термінів, що застосовуються в законі, а саме: гірничі роботи - комплекс робіт з проведення, кріплення та підтримки гірничих виробок і виймання гірничих порід в умовах порушення природної рівноваги, можливості прояву небезпечних і шкідливих виробничих факторів; гірнича виробка - порожнина у гірничому масиві після виймання корисних копалин та інших порід; свердловина - циліндрична гірнича виробка, створена бурами або іншими буровими інструментами; підривні роботи - роботи, що проводяться із застосуванням вибухових речовин для руйнування гірничих порід за допомогою вибуху з метою видобутку корисних копалин, проведення гірничих виробок; гірниче підприємство - цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Входячи зі змісту наведених термінів, роботи по підриванню та перекріпленню підошви гірничих виробок та роботи, пов`язані із бурінням, розширенням, чисткою тощо свердловин, є гірничими роботами.

Факт виконання робіт з буріння, підривання та перекріплення підошв гірничих виробок, що належать до гірничих та підземних робіт, особами, визначеними в таблицях 1, 2 акту відвідування, визнається сторонами та не є спірною обставиною в межах цієї справи.

Також не оспорюються та визнаються позивачем обставини щодо допуску осіб, визначених у таблицях 1, 2 Акту відвідування, на об`єкт для виконання робіт, передбачених укладеними із ними угодами; фактичне виконання цими особами обумовлених укладеними угодам робіт, що також підтверджується підписаними сторонами цих угод актами виконаних робіт.

Роботи, виконані фізичними особами, визначеними у таблицях 1, 2 акту, включені до Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 листопада 1997 р. N 1290, а також до Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461.

Згідно зі ст.ст. 19, 24 Гірничого закону України гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством. Проведення гірничих робіт здійснюється відповідно до проектів і паспортів, розроблених і затверджених згідно з правилами безпеки, правилами технічної експлуатації, єдиними правилами безпеки при підривних роботах. Проекти та паспорти доводяться до відома працівників гірничих підприємств у порядку, передбаченому правилами безпеки. Гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати спеціальний дозвіл на користування надрами.

Статтею 37 Закону передбачено, що трудові відносини працівників гірничих підприємств регулюються Кодексом законів про працю України, законами України "Про підприємства в Україні", "Про охорону праці" та іншими нормативно-правовими актами про працю з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

За змістом ст. 40 цього Закону до осіб, які здійснюють гірничі роботи, законодавством встановлюються спеціальні вимоги щодо стану їх здоров`я, професійної підготовки, кваліфікації, трудової дисципліни в небезпечних умовах. Перелік виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими та важкими умовами праці затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно приписів ст.ст. 38, 40 Гірничого закону України забезпечення та перевірка дотримання таких спеціальних вимог здійснюється гірничими підприємства, до працівників яких належить такі особи.

Статтею 38 Закону передбачено, що гірниче підприємство зобов`язано забезпечувати, зокрема, експлуатацію підприємства відповідно до його проекту та нормативно-технічних документів; проведення гірничих робіт на сучасній науково-технічній основі; протиаварійний захист гірничого підприємства, передбачений його проектом; прийняття працівників на роботу та проходження ними попереднього медичного огляду з метою встановлення фізичної та психофізіологічної придатності до виконання даної роботи; безпеку гірничих робіт, охорону праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах; професійну підготовку та перепідготовку працівників; медичне та санітарно-побутове обслуговування працівників гірничих підприємств, а працівників, зайнятих на роботах із шкідливими умовами праці, - спеціальним одягом, взуттям, засобами індивідуального захисту; відшкодування шкоди, завданої гірничим підприємством фізичним та юридичним особам і довкіллю.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що здійснення гірничих робіт окремими фізичними особами є неможливим, оскільки в такому випадку неможливо забезпечити дотримання вимог щодо перевірки стану здоров`я таких працівників, їх професійної підготовки, кваліфікації, трудової дисципліни в небезпечних умовах, а також інших умов, які зобов`язано забезпечити гірниче підприємство стосовно працівників.

Відповідно до ст. 1, 21 Гірничого закону України підривні роботи - роботи, що проводяться із застосуванням вибухових речовин для руйнування гірничих порід за допомогою вибуху з метою видобутку корисних копалин, проведення гірничих виробок тощо. Проведення на гірничих підприємствах підривних робіт або робіт з вибуховими матеріалами здійснюється відповідно до єдиних правил безпеки при підривних роботах за наявності дозволу, який видають органи гірничого нагляду.

Згідно з п. 5.4, 5.15 Правил безпеки під час поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12.06.2013 № 355 роботи з ВМ має право виконувати підривний персонал (підривники, майстри-підривники, завідувачі складами ВМ, роздавальники ВМ, лаборанти складів ВМ, робітники, які обслуговують пункти механізованої підготовки ВР, стаціонарні пункти виготовлення ВР, ЗЗМ та транспортно-зарядні машини, інші працівники, які за своєю діяльністю пов`язані з поводженням з ВМ), який відповідає встановленим вимогам щодо стану здоров`я, освіти, кваліфікації, віку.

Відповідно до п. 5.8, 5.9, 5.15 цих Правил підготовка персоналу, задіяного в поводженні з ВМ, проводиться за відповідною навчальною програмою з відривом від виробництва. Підготовку проводять на спеціальних курсах відповідно до чинного законодавства. До ведення підривних робіт і робіт з виготовлення, підготовки, зберігання та перевезення ВМ у суб`єктах господарювання допускаються тільки особи, які мають відповідну кваліфікацію та призначені розпорядчими документами керівника суб`єкта господарювання. Підривні роботи повинні виконувати підривники (майстри-підривники), які мають єдину книжку.

При цьому суд зауважує, що безпосереднє керування технологічними процесами з підготовки та проведення підривних робіт покладають на керівника підривних робіт, яким може бути керівник суб`єкта господарювання або технічний керівник, який має відповідну освіту, а у разі підрядного способу ведення робіт - керівник підрядного суб`єкта господарювання або призначений ним керівник виробничого підрозділу цього суб`єкта господарювання, а на суб`єкта господарювання негірничого профілю - посадова особа, що призначена керівником суб`єкта господарювання (п. 5.3).

Суд зазначає, що проведення гірничих робіт фізичними особами (що у свою чергу не є суб`єктами господарюванню) як виконавцями за договорами підряду суперечить вимогам Гірничого закону України, правилам безпеки виконання таких робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 215 цього Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Під час інспекційного відвідування встановлено укладення позивачем угоди із фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання (таблиці 1, 2 акту), умовами укладених угод передбачено обов`язок виконавців дотримуватися правил безпеки, розроблених позивачем та його правил внутрішнього трудового розпорядку.

Виконання гірничих та підземних робіт на шахті можливо лише у часи роботи підприємства, що обумовлює необхідність виконавців дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, що також підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3 , виконання гірничих робіт має здійснюватися з дотриманням ст.ст. 38, 40 Гірничого закону України, що надає підстави дійдення висновку, що виконання таких робіт (незалежно від наявності бажання працюючих або замовника вступати у трудові відносини) неможливо за цивільно-правовою угодою та без виникнення трудових відносин між їх учасниками (крім випадку, коли такі роботи з договором підряду проводить інше гірниче підприємство).

Також суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є регулювання трудовим законодавством процесу організації трудової діяльності, за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Необхідність дотримуватись трудового розпорядку підприємства працівниками, правил безпеки (як приписано виконавцям за договорами, визначеними у таблицях 1, 2 акту) свідчить про виникнення трудових відносин між підприємством та такими працівниками.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові у справі № 822/723/17 від 26 вересня 2018 року.

До цього ж, предметом укладених договорів з особами, визначеними у таблицях 1, 2 акту є процес праці (роботи перекріпленню та підриванню підошви гірничних виробок, буріння, розширення, чистка свердловин), а не її кінцевий результат. Умовами укладених угод передбачалося виконання фізичними особами певних трудових функцій на підприємстві відповідно до визначеного виду виконуваної роботи, у встановлений строк (місяць). При цьому, в укладених договорах не визначається обсяг виконуваної роботи, результат роботи, який повинен передати виконавець замовнику.

Вказане також свідчить про наявність між вказаними особами та позивачем трудових відносин, а не цивільно-правових. Тотожних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові у справі № 820/1432/17 від 04 липня 2018 року.

Водночас, незважаючи на фактичний допуск осіб, визначених в таблицях 1, 2 акту до виконання обов`язків працівників на гірничих та підземних роботах, їх зобов`язання дотримуватися правил трудового розпорядку шахти та її правил безпеки, позивачем як фактичним роботодавцем не укладено із цими особами трудового договору у відповідності до вимог статті 24 КЗпП України.

Частиною першою статті 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до Законну України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата, встановленої законом на момент виявлення порушення становила 3723 грн.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою ст. 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Враховуючи наведене вище суд дійшов висновку про підтвердження наявними в матеріалах справи документами допущення позивачем порушення ч. 1, 3 статті 24 КЗпП України через допуск до роботи без оформлення трудових відносин осіб, визначених у таблицях 1, 2 акту (загалом 91 (64+27) особу), за що передбачено відповідальність, визначену ст. 265 КЗпП України, що свідчить про правомірність постанови про накладення штрафу в сумі 10 163 790 грн.

Стосовно наявності порушення ч. 1, 3 статті 24 КЗпП України через допущення до роботи осіб, визначених в таблиці 3 акту суд зазначає, що чинним законодавством не визначено обов`язкових випадків укладання трудових договорів при отриманні послуг характеру, який мали надані позивачу цими особами (очищення котлу (у якості результату роботи), заміна трубної частини котла, ремонт котла по заміні трубної частини пожежного трубопроводу, механічній чистці труб, ремонту трубної частини опалення у приміщеннях АБК та навчального пункту, заміні теплотраси АБК, встановлення протипожежного трубопроводу у приміщенні головного стволу, капітальний ремонт системи, котельної шахти, механічна очистка котла, частковий ремонт котла).

Згідно умов договорів ці роботи здійснювались виконавцями на свій ризик згідно дефектного акту до договору, відповідальність за дотримання мір по техніці безпеки покладається на підрядника.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що факт допущення позивачем до роботи без належного оформлення трудових відносин цих осіб не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази виникнення між позивачем та цими особами саме трудових відносин, зокрема доказів підпорядкування вказаних осіб певному керівникові, контроль з його боку за їх роботою, дотримання особами правил трудового розпорядку чи будь-яких інших організаційних документів, отримання заробітної плати, надання особам певних гарантій.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сторони цих договорів (таблиця 3) вільні у своєму виборі щодо форми оформлення своїх відносин, а тому на свій розсуд вправі визначати вид такого договору, у тому числі - як цивільно-правового.

Отже, висновки відповідача про фактичний допуск осіб, визначених у таблиці 3 (52 особи) акту до роботи без укладення трудових договорів, що є підставою для накладення штрафу за ст. 265 КЗпП України є помилковими, а отже спірна постанова частині застосування штрафних санкцій в сумі 5 807 880 грн. є неправомірною.

Стосовно накладення оспорюваною постановою на позивача штрафу за допущення без укладення трудового договору осіб, визначених у таблиці 4 акту, та несвоєчасне повідомлення органів ДФС про їх працевлаштування суд зазначає, що в ході проведеного відвідування з записів у трудових книжках осіб та наказів про прийняття на роботу встановлено допуск цих осіб до роботи на день раніше дня прийняття на роботу, несвоєчасне повідомлення про працевлаштування.

Разом із цим, факт допуску зазначених осіб до роботи з дати, яка визначена у їх трудових книжка як дата, з якої їх прийнято на роботу (що на день менше за дату наказу про прийняття на роботу), позивачем не визнавався, а відповідачем не надані докази того, що в ці дні вказані працівники приступали безпосередньо до роботи. Неточності у заповненні трудових книжок працівників не свідчить про допущення їх до роботи без оформлення трудових відносин, враховуючи, що прийняття зазначених осіб на роботу оформлено відповідними наказами, дата надіслання повідомлення до органів ДФС про їх працевлаштування відповідає даті наказів.

Крім цього, стаття 265 КЗпП України не передбачає накладення штрафів за несвоєчасне повідомлення органів ДФС про працевлаштування.

Відтак, в частині накладення на позивача штрафу в сумі 1 116 900 грн. за порушення, допущене позивачем відносно осіб, визначених у таблиці 4 акту (10 осіб) оскаржувана постанова також є протиправною.

Відповідно до ч.ч. 1-3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Положеннями статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України на відповідача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Беручи до уваги, що відповідачем не доведено правомірності накладення на позивача штрафу за порушення, допущене відносно 62 (10+52) осіб та встановлення судом безпідставності висновків про наявність цих порушень, постанова від 11.07.2018 № ДЦ 396/336/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу у сумі 17 088 570,00 грн. підлягає скасуванню в частині накладення штрафу на суму 6 924 780 грн. (30*62*3723 грн.), а вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині постанова від 11.07.2018 № ДЦ 396/336/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу є обґрунтованою та правомірною, підстави для її скасування відсутні.

Щодо вимог позивача про скасування припису від 22.06.2018 № ДЦ 396/336/АВ/П в частині п. 1 щодо усунення порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України стосовно допущення осіб до роботи без укладення трудового договору у строк до 28.06.2018 суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 19, 24 Порядку № 295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування. Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. У приписі зазначається строк для усунення виявлених порушень. У разі встановлення строку виконання припису більше ніж три місяці у приписі визначається графік та заплановані заходи усунення виявлених порушень з відповідним інформуванням інспектора праці згідно з визначеною у приписі періодичністю.

Під час інспекційного відвідування відповідачем встановлено порушення щодо допуску до роботи без укладення до роботи 153 працівників. Під час розгляду справи судом встановлено, що таке порушення мало місце стосовно 91 особи. Відтак, враховуючи, що так чи інакше позивачем було допущено порушення частини 3 статті 24 КЗпП України хоч і не в обсязі, що зазначений відповідачем, припис є правомірним та скасуванню не підлягає. Отже вимоги позивача в частині скасування припису від 22.06.2018 № ДЦ 396/336/АВ/П задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32), зокрема у п.58 рішення у справі Seryavin та інші проти України від 10.02.2010, 4909/04 зазначив, що згідно з його усталеною практикою, що відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (Ruiz Torija проти Іспанії від 09.12.1994, п.29).

Інші доводи, які наводили сторони у справі в обґрунтування своїх вимог та заперечень не спростовують висновків, яких дійшов суд під час розгляду справи.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 21 131 (19210+1921) грн., 7 784,44 грн. з яких підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам (19210 грн.*6924780грн./17088570 грн.)

З огляду на викладене вище, на підставі положень Конституції України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Закону України «Про охорону праці», Кодексу законів про працю України, Цивільного кодексу України, Гірничого закону України, Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96, Положення про Головне управління Держпраці у Донецькій області, затвердженого Наказом Державної служби України з питань праці від 07 травня 2015 року № 16, Положення про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 27 березня 2015 року № 340, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги державного підприємства "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" (85400, Донецька обл., місто Селидове, вул. К.Маркса, 41, ) до Головного управління Держпраці у Донецькій області (адреса: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82, ) про визнання протиправними та скасування постанови і припису, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Донецькій області від 11.07.2018 № ДЦ 396/336/АВ/П/ТД-ФС в частині накладення штрафу у сумі 6 924 780 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Донецькій області на користь державного підприємства "СЕЛИДІВВУГІЛЛЯ" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 7 784,44 грн.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 02.09.2019.

Суддя А.С. Михайлик