Справа № 562/1850/19
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року№ 857/8105/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Святецького В.В.,

при секретарі судового засідання Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу адвоката Януля Віктора Степанович в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 2 липня 2019 року №562/1850/19 (суддя Кушнір О.Г., м.Здолбунів) за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

18.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС (далі Митниця) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 28.11.2018 №7021/20500/18 (далі Постанова).

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 2 липня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив представник позивача ОСОБА_2 , який із покликанням на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи вказує, на те, що строк звернення до суду його довірителя з позовом пропущено з поважних причин, так як він не мав реальної можливості звернутися до суду в десятиденний строк від дня отримання повідомлення з виконавчої служби про наявність Постанови, оскільки перебував за кордоном. Про оскаржувану Постанову дізнався від дружини 19.05.2019. 29.05.2019 ОСОБА_2 складено проект договору про надання правової допомоги та позовної заяви, які після погодження з позивачем було подано до суду. Таким чином, вважає, що в суду були всі правові та фактичні підстави для поновлення пропущеного строку з поважних причин.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції з посиланням на норми частини другої статті 123 КАС вказав на неповажність наведених представником позивача підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, що має наслідком повернення такої заяви.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Частиною першою статті 5 КАС (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до підпунктів 3, 6 частини першої статті 171 КАС суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтям 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Нормами частини четвертої статті 529 Митного кодексу України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду з позовом; далі МК)) визначено скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Звідси, необхідно наголосити, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Положеннями пункту 3 частини першої статті 288 КУпАП визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

За приписами статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів справи та змісту позову видно, що про наявність оскаржуваної Постанови позивач дізнався 19.05.2019 з виклику державного виконавця про який йому повідомила його дружина.

Позов до суду за підписом ОСОБА_1 подано 18.06.2019. При цьому, у позові зазначено, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, так як позивач знаходиться за кордон на підтвердження чого до позову долучено 1, 8 та 9 сторінки закордонного паспорта.

Ухвалою судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та встановлено позивачу строк для усунення зазначених недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для його поновлення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення вказаної ухвали. Вказану ухвалу позивач отримала 12.06.2019.

25.06.2019 на виконання вимог вищенаведеної ухвали представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом, в якій останній посилається на те, що подання позову саме 18.06.2019 зумовлено тим, що 29.05.2019 ним складено проект договору про надання правової допомоги та проект позовної заяви. Ці документи були надіслані позивачу «по вайберу» для ознайомлення, підписання, надання документів, що підтверджують факт перебування останнього за кордоном, та подальшої передачі адвокату для подання позовної заяви до суду.

Представник позивача вказує, що ОСОБА_1 зміг підписати договір про надання правової допомоги, позовну заяву, виготовити копію закордонного паспорта та передати ці документи з Німеччини в Україну 17.06.2019, які на наступний день (18.06.2019) подані адвокатом Янулем В.С. до суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне зауважити, що будь-яких доказів на підтвердження обставин надіслання позивачу у наведені дати проекту позову та договору про надання правової допомоги, а також отримання цих та інших згадуваних документів, що надсилались позивачем з Німеччини в Україну саме 17.06.2019, в суди першої та апеляційної інстанції не надано.

Крім того, суд апеляційної інстанції, вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо того, що адвокат згідно договору про надання правової допомоги від 29.05.2019 отримав певний обсяг прав та повноважень реалізуючи, які мав би роз`яснити своєму довірителю особливості звернення до суду з розглядуваним позовом, строки його подання та можливі способи їх дотримання, в тому числі шляхом направлення відповідного позову засобами електронного зв`язку із наданням належних підтверджуючих документів стосовно наведених ним та його представником обставин, які зумовили пропуск звернення до суду з позовом.

За приписами частини другої статті 123 КАС, якщо заяву не буде подано у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не наведено поважних підстав, які б унеможливили його звернення до суду в межах встановленого МК, КУпАП і КАС строку. Обставини, на які посилається представник позивача, не підтверджені належними та достатніми доказами, які свідчать про існування об`єктивних перешкод у реалізації його довірителем своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Януля Віктора Степанович в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 2 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.