Справа № 606/1500/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 606/1500/19

29 серпня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Теребовлянської міської ради (далі - відповідач), в якому просить: зобов`язати Теребовлянську міську раду виділити ОСОБА_2 земельну ділянку та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради про зобов`язання вчинити дії передано на розгляд до Тернопільського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 року прийнято адміністративну справу до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 01.08.2019 року

Ухвалою суду від 01.08.2019 року, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відкладено судове засідання до 29.08.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач неодноразово звертався до Теребовлянської міської ради із клопотаннями про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Однак, відповідач листами від 25.01.2019 року №29/02-13/з, від 02.04.2019 року №365/02-13/з, від 23.05.2019 року №504/02-13/з повідомив, що питання надання дозволу на виготовлення проекту не буде виноситись для розгляду пленарним засіданням сесії Теребовлянської міської ради.

Позивач вважає таку бездіяльність органу місцевого самоврядування протиправною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позові, просив задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився повторно, хоча Теребовлянську міську раду належним чином повідомлено про дату, час і місце судового розгляду відповідно до ст.124, 126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи по суті за правилами ст.205 КАС України. Також, з огляду ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що рішеннями Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.05.2018 року у справі №819/155/18 визнано протиправним та скасовано рішення Відділу у Теребовлянському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 30.11.2017 року № 1073/174-17 щодо ненадання ОСОБА_2 , жителю АДРЕСА_1 , земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах 2,0 гектара. Зобов`язано Відділ у Теребовлянському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про виділення йому земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Теребовлянського району Тернопільської області з метою реалізації права на безоплатну передачу громадянам України земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірах, визначених ст.116, ст.121 Земельного кодексу України (а.с.9-13) та від 05.11.2018 року у справі №1940/1764/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_2 стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Теребовлянської міської ради Тернопільської області. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населеного пункту на території Теребовлянської міської ради Тернопільської області (а.с.4-8).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 22.12.2018 року №19-4385/14-18-СГ, масив в якому знаходиться бажана до відведення земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:0939 , площею 26,67 га) переданий у комунальну власність Теребовлянській міській раді (Теребовлянській об`єднаній територіальній громаді), про що вказано в листі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 27.12.2018 року №С-7060/0-2719/0/17-18 (а.с.14).

Позивач неодноразово звертався до Теребовлянської міської ради із клопотаннями про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, за результати розгляду яких листами від 25.01.2019 року №29/02-13/з, від 02.04.2019 року №365/02-13/з, від 23.05.2019 року №504/02-13/з проінформовано, що питання надання дозволу на виготовлення проекту не буде виноситись для розгляду пленарним засіданням сесії Теребовлянської міської ради (а.с.16-18).

Зокрема, як підставу в листі від 25.01.2019 року №29/02-13/з зазначено, що земельна ділянка, яка запропонована для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства входить до загальної площі земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0939 ), яка планується міською радою для відведення під розміщення місця поховання - міське кладовище).

Відповідно до листа від 02.04.2019 року №365/02-13/з серед переліку варіантів цільового призначення земельних ділянок, які передаються в порядку безоплатної приватизації, визначеного в ст.121 Земельного кодексу України, відсутня земельна ділянка з цільовим призначенням - "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва". Відтак, така ділянка не може бути отримана в порядку безоплатної приватизації.

Як слідує з листа від 23.05.2019 року №504/02-13/з, для винесення питання для розгляду та прийняття відповідного рішення сесією Теребовлянської міської ради необхідно долучити схему земельної ділянки із зазначеним бажаним місцем розташування ділянки, яка пропонується для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Не погодившись із рішеннями органу місцевого самоврядування, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність рішення, дій чи бездіяльності відповідача як суб`єкта владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, що певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, якої повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владні суб`єкти.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Водночас, згідно з п.34 ст.26, п.2 ст.77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання про розгляд клопотання і надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надання мотивованої відмови у його наданні вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України).

Як передбачено ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст.118 ЗК України.

Згідно ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

За приписами абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України особа має право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу, якщо уповноважений орган у місячний строк не надав ні дозволу на його розроблення, ні мотивованої відмови у наданні такого дозволу.

Отже, цією нормою закріплено право громадянина замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та жодним чином не позбавляє його права на отримання від уповноваженого органу після спливу місячного строку дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні, а також права на судовий захист у випадку неможливості реалізації права на отримання відповідного дозволу (бездіяльності суб`єкта владних повноважень) або відмови у його наданні після спливу місячного строку.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у її наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому, ч.7 ст.118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про протиправну бездіяльність відповідного органу і надає особі право замовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки без згоди уповноваженого органу відповідно до абз.3 ч.7 ст.118 ЗК України.

Вказана правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 17.12.2018 року у справі №509/4156/15-а.

Як встановлено судом, позивач неодноразово звертався до Теребовлянської міської ради із клопотаннями про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Однак, відповідач листами від 25.01.2019 року №29/02-13/з, від 02.04.2019 року №365/02-13/з, від 23.05.2019 року №504/02-13/з повідомив, що питання надання дозволу на виготовлення проекту не буде виноситись для розгляду пленарним засіданням сесії Теребовлянської міської ради (а.с.16-18), чим фактично самоусунувся від прийняття одного з рішень предбачених вимогами абз.1 ч.7 ст.118 ЗК України.

Зокрема, як підставу в листі від 25.01.2019 року №29/02-13/з зазначено, що земельна ділянка, яка запропонована для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства входить до загальної площі земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0939 ), яка планується міською радою для відведення під розміщення місця поховання - міське кладовище).

Відповідно до листа від 02.04.2019 року №365/02-13/з серед переліку варіантів цільового призначення земельних ділянок, які передаються в порядку безоплатної приватизації, визначеного в ст.121 Земельного кодексу України, відсутня земельна ділянка з цільовим призначенням - "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва". Відтак, така ділянка не може бути отримана в порядку безоплатної приватизації.

Як слідує з листа від 23.05.2019 року №504/02-13/з, для винесення питання для розгляду та прийняття відповідного рішення сесією Теребовлянської міської ради необхідно долучити схему земельної ділянки із зазначеним бажаним місцем розташування ділянки, яка пропонується для передачі у власність для ведення особистого селянського господарства.

Суд зазначає, що у разі надання особою пакету документів для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з розбіжностями, Теребовлянська міська рада вправі була звернутись із відповідними листами "В порядку інформування".

Така дія є правомірним способом поведінки органу і має на меті створення громадянам умов для реалізації їх прав на землю.

Проте, такі звернення Теребовлянської міської ради з інформаційними листами не звільняють відповідний орган від обов`язку прийняти рішення щодо надання дозволу (або вмотивовану відмову) в межах встановленого законом місячного строку. При цьому, усі три відмови у винесенні питання надання дозволу на виготовлення проекту для розгляду пленарним засіданням сесії Теребовлянської міської ради, неведені з різних підстав.

Отже, відсутність рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу в межах встановленого законом місячного строку свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Відтак, у спірних право-відносинах має місце протиправна бездіяльність.

Як передбачено п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, ч.4 ст.245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку з ч.2 ст.2 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах з належним способом порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Теребовлянської міської ради (місцезнаходження: вул. Шевченка 8, м.Теребовля, 48100, ) щодо неналежного розгляду заяв ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) стосовно надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Теребовлянську міську раду (місцезнаходження: вул. Шевченка 8, м.Теребовля, 48100, ) повторно розглянути заяви ОСОБА_2 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.