Справа № 640/6236/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

22 серпня 2019 року № 640/6236/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Дніпровського районного відділу ГУ ДМС у місті Києві

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дніпровського районного відділу ГУ ДМС у місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що на його думку, відповідачем протиправно відмовлено йому в оформленні та видачі паспорта громадянина України, оскільки ним надано всі необхідні документи. Крім того, позивачем вказано, що відмова відповідача у видачі паспорта громадянина України є дискримінацією по відношенню до нього, оскільки такими діями позивача позбавлено можливості реалізації прав як громадянина України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2019 року провадження у даній справі відкрито.

Відповідачем через канцелярію суду подано відзив стосовно позовних вимог ОСОБА_1 , в якому відповідачем позов не визнано та заперечено проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що наданих позивачем документів недостатньо для прийняття рішення для оформлення та видачі позивачеві паспорта громадянина України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Центру надання адміністративних послуг Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації з заявою щодо обміну паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 11.12.2001 р. Роздольненським РВ ГУ МВС України в Криму на паспорт громадянина України у формі пластикової картки типу ID-1, у зв`язку з непридатністю паспорта для подальшого використання.

Листом №05/2780 від 09.11.2018 р. Дніпровським районним відділом ГУ ДМС у місті Києві повідомлено позивача щодо відмови у задоволенні заяви про отримання паспорта громадянина України у зв`язку з тим, що належність до громадянства України не підтверджено та роз`яснено, що на підставі наданих документів неможливо ідентифікувати особу заявника та підтвердити факт належності до громадянства України.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у видачі паспорту протиправними та такими, що призводять до суттєвого порушення законних прав та інтересів, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 5 Закону України «Про громадянство» від 18.01.2001 №2235-III документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення №2503-ХІІ).

Відповідно до пунктів 1 та 2 Положення №2503-ХІІ паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №360, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Згідно пункту 5 вказаного вище Положення, ДМС з метою організації своєї діяльності, зокрема, контролює та координує діяльність територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 №5492-VI оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 затверджено Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок №302).

Пунктом 1 Порядку №302 визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС (пункт 19 Порядку №302).

В свою чергу, пунктом 16 Порядку №302 передбачено, що ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта.

Абзацом 2 пункту 24 Порядку №302 встановлено, що у разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.

Відповідно до пункту 69 Порядку №302 заявник для оформлення паспорта замість втраченого або викраденого подає такі документи: 1) 1) паспорт, що підлягає обміну; 2) документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 4 і 6 пункту 6 цього Порядку); 3) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб); 4) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 5) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи; 6) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки Згідно з оригіналом та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати; 7) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів): про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка (крім випадків, коли здійснюється обмін паспорта зразка 1994 року); про народження дітей - свідоцтва про народження дітей; про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт; довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків або повідомлення про відмову від його прийняття; 8) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби). Фотокартка повинна відповідати вимогам рекомендацій Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт (пункт 72 Порядку №302).

Згідно пункту 100 Порядку №302 територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта, яке доводиться до відома заявника в порядку і строки, встановлені законодавством, зазначаються підстави відмови (пункт 101 Порядку №302).

Отже наведені норми Порядку №302 свідчать, що існує певна процедура оформлення органами ДМС паспорта громадянина України, яка включає розгляд заяви-анкети, приймання документів від заявника, ідентифікацію особи та перевірку факту належності особи до громадянства України і прийняття відповідного рішення.

При цьому за результатами перевірки повноти поданих заявником та законодавчо визначених документів, відповідності їх оформлення вимогам законодавства під час їх прийняття від заявника, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, може відмовити в їх прийнятті у разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, про що заявник інформується із зазначенням підстав такої відмови (за бажанням заявника - в письмовому вигляді).

З огляду на зміст листа Дніпровського районного відділу ГУ ДМС у місті Києві від 09.11.2018 р. №05/2780 вбачається, що він за своєю суттю є рішенням про відмову в оформленні та видачі паспорта ОСОБА_1 в розумінні пункту 100 Порядку №302.

Суд звертає увагу, що згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності.

Втім, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження обґрунтованості та правомірності прийняття рішення від 09.11.2018 р. №05/2780 про відмову в оформленні та видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Як свідчать додані до матеріалів справи докази, ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема:

- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28 червня 1977 р.;

- реєстраційним номером облікової картки платника податків від 17 квітня 2018 р.;

- посвідченням водія серії НОМЕР_3 від 17 квітня 2018 р., оформленого на підставі паспорта громадянина України зразка 1994 р. серії НОМЕР_4 , виданого Роздольненським РВ ГУ МВС України в Криму 11 грудня 2001 р.

Позивачем долучено до матеріалів справи документи, а саме копію другої, третьої, четвертої, п`ятої, десятої, одинадцятої, дванадцятої та тринадцятої сторінок паспорту, з яких чітко вбачається серія та номер паспорту НОМЕР_4 , що є підтвердженням факту належності до громадянства України.

Крім того, з наданої позивачем копії Довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 вбачається, що в графі "громадянство/підданство" зазначено - "Україна".

Абзацом першим - другим пункту 43 Порядку передбачено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками, проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до МВС, Національної поліції, Мін`юсту, органів ДФС, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник.

Як вбачається з відзиву, наданого відповідачем, заступником начальника Дніпровського РВ ГУ ДМС України в місті Києві надано до ЦМУ ДМС у місті Києві та Київської області доповідну записку, в якій повідомлено що до СБ України та Київського науково-дослідного інституту експертиз направлено листи щодо перевірки та встановлення факту щодо можливості підроблення паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Роздольненським РВ ГУ МВС України в Криму 11 грудня 2001 р. на ім`я ОСОБА_1 . Разом з доповідною запискою надано додатки, а саме - відповіді на запити з Дніпровського районного у м. Києві Військового комісаріату, Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справи України, а також, Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в якій повідомлено, що підтвердження відповідності даних не виявляється можливим, оскільки актовий запис зберігається у відділі на тимчасово окупованій території.

Враховуючи те, що відповіді на вищезазначені запити відповідачем не отримано, до інших державних органів, установ та організацій, зокрема, як до Центру зайнятості, Державної фіскальної служби України, Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, запитів відповідачем не надсилалося, суд дійшов висновку, що перевірка особи позивача не може вважатися закінченою, з огляду на що, рішення про відмову позивачеві у видачі паспорта України є передчасним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з наданого позивачем опису документів, який надано до ЦНАП суб`єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративної послуги, разом з заявою щодо обміну паспорту громадянина України, ОСОБА_1 надано паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Роздольненським РВ ГУ МВС України в Криму, який, як вказано позивачем, вилучено Дніпровським районним відділом ГУ ДМС у місті Києві.

З огляду на вказане, суд зазначає, що відповідно до п. 107-108 Постанови КМУ №302, паспорт може бути вилучено (у том числі тимчасово) працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта, а за кордоном - закордонної дипломатичної установи в разі його використання з метою вчинення злочину на території України чи за кордоном, підроблення, проведення службової перевірки щодо оформлення з порушеннями вимог законодавства або в інших випадках, передбачених законодавством. Під час вилучення (у тому числі тимчасово) складається акт вилучення, а особі видається довідка про вилучення паспорта.

Втім, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушено зазначену процедуру, зокрема, не складено відповідного акту, та не видано позивачеві належної довідки.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини по справі Смирнов проти Росії №461133-99 від 24.07.2003 позбавлення громадянина паспорта являє собою втручання в його особисте життя, так як громадяни для реалізації земних благ в повсякденному житті вимушені користуватись паспортом.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо належності ОСОБА_1 до громадянства України та відсутність сумнівів щодо ідентифікації особи позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про зобов`язання Дніпровського районного відділу ГУ ДМС у місті Києві видати паспорт громадянина України ОСОБА_1 та, відповідно, задоволення позову в цій частині.

Щодо позовної вимоги про визнання неправомірними дій Дніпровського районного відділу ГУ ДМС у місті Києві у видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Так, дія - активна поведінка суб`єкта владних повноважень (органу чи посадової особи). Об`єктом оскарження може бути як одноразова, так і триваюча дія, яка порушує права чи інтереси позивача.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Оскільки наслідком розв`язання публічно-правового спору, по суті, має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача, то у разі незгоди з рішенням суб`єкта владних повноважень, вимога про визнання протиправними дій відповідача по винесенню такого рішення не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред`явлення позову про оскарження відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на те, що відмову у видачі паспорту громадянина України оформлено листом від 09.11.2018 р. №05/2780, обраний позивачем спосіб захисту права шляхом оскарження дій відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 не відповідає його змісту, з огляду на що, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи позивача та представника відповідача стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина восьма статті 139 КАС України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 10.04.2019 р. №0.0..1, оригінал якої наявний в матеріалах справи.

Верховний Суд України в постанові від 14.03.2017 (справа №П/800/559/16) зазначив про те, що системний аналіз частини першої статті 6, частини другої статті 162, частини п`ятої статті 171-1 КАС дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Отже, приймаючи до уваги часткове задоволення позову, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 384, 20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача у справі.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві (, адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 14-а) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 )

Відповідач - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у місті Києві (, адреса місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 14-а)

Суддя Н.М. Клименчук