Справа № 815/4527/14
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2019 року

Київ

справа №815/4527/14

адміністративне провадження №К/9901/1694/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В., суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Саратської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 (головуючий суддя Шляхтицький О.І., судді: Джабурія О.В., Крусян А.В.) у справі за позовом Фермерського господарства "Перлина Струмка" до Саратської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ФГ «Перлина Струмка» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому позивач, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Саратської ОДПІ ГУМіндоходів в Одеській області від 14.02.2014 №, №, від 11.06.2014 № № та рішення Саратської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 11.02.2014 №1 про виключення ФГ «Перлина Струмка» з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2014 скасовано в частині, ухвалено в цій частині нову постанову, якою позов задоволено. У решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції податковий орган звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 в частині задоволення позовних вимог та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2014.

В обґрунтування вимог касаційної скарги, відповідач посилається на обставини, встановлені у акті перевірки та вказує, що суд апеляційної інстанції не звернув на них увагу. Доводів щодо порушення судом норм матеріального, процесуального права відповідачем не наведено. Відповідач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є обґрунтованими, рішення про виключення з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування відповідає чинному законодавству.

Позивачем подано до суду заперечення на касаційну скаргу. Як вважає позивач, касаційна скарга є необґрунтованою, доводи касаційної скарги зводяться до дослідження доказів у справі, які вже досліджувались судами попередніх інстанцій. Як наголошує позивач, податковий орган неправильно застосовує положення пунктів 209.7, 209.17 статті 209 Податкового кодексу України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.05.2015 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу у справі №815/4527/14.

Ухвалою Верховного Суду від 02.09.2019 попередній розгляд справи призначено на 03.09.2019.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, у період з 30.12.2013 по 13.01.2014 на підставі направлення від 25.12.2013 №163, наказу від 25.12.2013 №237 «Про проведення позапланової виїзної перевірки», посадовими особами Саратської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області, згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, абзацом 1 пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, проведено позапланову виїзну перевірку ФГ «Перлина Струмка» з питань правильності нарахування та своєчасності перерахування до бюджету податку на додану вартість, правильність обрання спеціального режиму оподаткування, згідно з якими суми податку на додану вартість запишаються в розпорядженні підприємства та фіксованого сільськогосподарського податку за період з 01.01.2011 по 30.09.2013.

Згідно акту перевірки податковим органом зафіксовано допущені позивачем порушення, податковий орган вважав, що:

підприємством занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету по загальним деклараціям з податку на додану вартість на загальну суму 131353грн., у тому числі за січень 2011 року - 26300грн., за червень 2012 року - 27018грн., за липень 2012 року - 46223грн., за серпень 2012 року - 13743грн., за жовтень 2012 року - 18069грн.;

занижено залишок від`ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 27338грн., у зв`язку з чим завищено по скороченим деклараціям з податку на додану вартість суми податку на додану вартість, які в поточному звітному періоді залишаються у розпорядженні сільськогосподарського підприємства та спрямовуються на спецрахунок підприємства у розмірі 131353грн.;

завищено залишок від`ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 69042грн.

Вказані обставини призвели до порушення позивачем вимог частини першої статті 67, статті 180 Господарського кодексу України, пунктів 209.2, 209.6, 209.7, 209.11 статті 209 Податкового кодексу України, пункту 6 розділу І Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.11.2011 №1492, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №1333/2007, а також встановлено заниження фіксованого податку на суму 1522,25грн. у тому числі за 2011 рік -800,23грн., за 2012 рік - 424,6грн., за 2013 рік - 424,60грн., у зв`язку з чим порушено вимоги пункту 303.1 статті 303, пункту 304.1 статті 304 Податкового кодексу України.

На підставі висновків акта перевірки Саратською ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.02.2014:

№ щодо збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 164192грн., з яких 131353грн. - основний платіж, 32839грн. - штрафні (фінансові) санкції,

№ щодо збільшення суми грошового зобов`язання по фіксованому сільськогосподарському податку у загальному розмірі 2062грн., з яких 1650грн. - основний платіж, 412грн. - штрафні (фінансові) санкції;

рішення від 11.02.2014 №1 про виключення ФГ «Перлина Струмка» з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями від 14.02.2014 №, №, та рішенням від 11.02.2014 №1, ФГ «Перлина Струмка» звернулось до ГУ Міндоходів в Одеській області з первинною скаргою про їх скасування.

За результатами розгляду скарги ГУ Міндоходів в Одеській області прийнято рішення, яким частково скасовано податкові повідомлення-рішення Саратської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 14.02.2014 № в частині донарахування штрафних санкцій з податку на додану вартість у розмірі 6575грн., № в частині донарахування штрафних санкцій з фіксованого сільськогосподарського податку в розмірі 19грн. В іншій частині податкові повідомлення-рішення від 14.02.2014 №, №, рішення Саратської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 11.02.2014 №1 про виключення ФГ «Перлина Струмка» з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування залишено без змін.

У зв`язку з чим, Саратською ОДПІ ГУ в Одеській області 11.06.2014 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ щодо збільшення суми грошового зобов`язання по фіксованому сільськогосподарському податку у загальному розмірі 2043грн., з яких 1650грн. - основний платіж, 393грн. - штрафні (фінансові) санкції;

№ щодо збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 157617грн., з яких 131353грн. - основний платіж, 26264грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Не погодившись з означеними рішеннями ФГ «Перлина Струмка» звернулось до Міністерства доходів і зборів України зі скаргою про їх скасування, за результатами розгляду якої Міністерством доходів і зборів України прийнято рішення про результати розгляду скарги, яким залишено без змін податкові повідомлення-рішення Саратської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 14.02.2014 №, №, рішення від 11.02.2014 №1 з урахуванням рішення, прийнятого за результатами розгляду первинної скарги.

Не погодившись з означеними податковими повідомленнями-рішеннями від 14.02.2014 №, №, від 11.06.2014 №, № та рішенням від 11.02.2014 №1 про виключення ФГ «Перлина Струмка» з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що, уточнені позовні вимоги ФГ «Перлина Струмка» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про виключення позивача з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже задоволенню не підлягають. Обґрунтовуючи позицію, суд першої інстанції зазначив, що із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що сільськогосподарське підприємство, котре є суб`єктом спеціального режиму оподаткування, операцію з отримання попередньої оплати (авансу) за постачання сільськогосподарської продукції з майбутнього врожаю може відобразити в скорочених податкових деклараціях, лише в обсягах, що відповідають власно засіяним земельним угіддям, оформленим належним чином. Суд першої інстанції вважав, що в ході перевірки не встановлено факту відвантаження винограду або іншої сільськогосподарської продукції власного виробництва ФГ «Перлина Струмка» контрагентам, від яких позивачем отримувалася попередня оплата. У зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2014 №, від 11.06.2014 № та рішення про виключення позивача з реєстру суб`єктів спецрежиму скасовано. Ухвалено в цій частині позовних вимог нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Саратської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 14.02.2014 № щодо збільшення суми грошового зобов`язання по податку на податку на додану вартість у загальному розмірі 164192грн. та податкове повідомлення-рішення від 11.06.2014 № щодо збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у загальному розмірі 157617грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення Саратської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області від 11.02.2014 №1 про виключення ФГ «Перлина Струмка» з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування.

У решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

В межах доводів касаційної скарги, податковий орган оскаржує рішення суду апеляційної інстанції в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2014 №, від 11.06.2014 № та рішення від 11.02.2014 №1 про виключення ФГ «Перлина Струмка» з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення суду апеляційної інстанції особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним доводам суду у рамках даного касаційного провадження.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положення пункту 209.2 статті 209 ПК України визначають, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Зазначені суми податку на додану вартість акумулюються сільськогосподарськими підприємствами на спеціальних рахунках, відкритих в установах банків та/або в органах, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 209.6 статті 209 ПК України сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Умови, за яких сільськогосподарське підприємство втрачає право застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, встановлені пунктом 209.11 статті 209 ПК України.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про фіксований сільськогосподарський податок» та статті 301 глави 2 розділу XIV ПК України платниками фіксованого сільськогосподарського податку є сільськогосподарські підприємства різних організаційно-правових форм, передбачених законами України, селянські та інші господарства, які займаються виробництвом (вирощуванням), переробкою та збутом сільськогосподарської продукції, а також рибницькі, рибальські та риболовецькі господарства, які займаються розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах), у яких сума, одержана від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки за попередній звітний (податковий) рік перевищує 75 відсотків загальної суми валового доходу.

У разі, коли у звітному періоді валовий дохід від операцій з реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки становить менш як 75 відсотків загального обсягу реалізації, підприємство сплачує податки у наступному звітному періоді на загальних підставах.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та зазначено в акті перевірки, ФГ «Перлина Струмка» є платником фіксованого сільськогосподарського податку.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань, задекларованих ФГ «Перлина Струмка» у скорочених декларацій з податку на додану вартість сільськогосподарського підприємства, відповідно до статті 209 ПК України, за період з 01.01.2011 по 30.09.2013, встановлено їх завищення, на яке мало вплив здійснення операцій з реалізації сільськогосподарської продукції власного та не власного виробництва.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що протягом 2011 року ФГ «Перлина Струмка» отримувало від контрагентів попередню оплату за сільськогосподарську продукцію, а саме ячмінь, насіння соняшника або винограду сорту каберне врожаю 2011 року та аліготе врожаю 2014 року, загальною кількістю яку буде зібрано по факту на суму 157800грн., у т.ч. податок на додану вартість у розмірі 26300грн. (від ФОП ОСОБА_1 у розмірі 63800грн., від СПД ОСОБА_2 у розмірі 94000грн.), водночас здійснило реалізацію винограду загальною вагою 3288кг. фізичним особам у рахунок оренди землі на загальну суму 11510,70грн., з урахуванням чого встановлено, що фактично у 2011 році Господарством було зібрано врожаю винограду кількістю 3288кг.

Також, в ході судового розгляду судами з`ясовано, що протягом 2012 року ФГ «Перлина Струмка» від контрагентів отримало попередню оплату за виноград у розмірі 584112грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 97352грн., водночас здійснило реалізацію винограду кількістю 35580кг. на користь ТОВ «Дунайський» загальною вартістю 108413грн., у зв`язку з чим фактично було зібрано винограду врожаю 2012 року кількістю 35580кг.

Судом апеляційної інстанції зауважено, що вказані обставини сторонами не заперечуються, підтверджуються матеріалами справи, а отже є встановленими.

Як встановлено судом, згідно обставин, позивачем було отримано попередню оплату за постачання сільськогосподарської продукції (винограду) з майбутнього врожаю за 2011 рік в сумі 157800грн., та у 2012році в сумі 584112грн.

При цьому, податковий орган у акті перевірки зазначив, що 31.05.2013 позивач повернув ТОВ «Стратегія Сервіс» передплату, отриману у червні 2012 року на суму 120000грн. (у тому числі податок на додану вартість на суму 20000грн.), у зв`язку з чим платником податку здійснено коригування податкових зобов`язань на основі попередніх звітних періодів згідно розрахунків коригування податкового кредиту до податкової декларації з податку на додану вартість на загальну суму податку на 20000грн.)

Податковий орган дійшов висновку, що в ході перевірки не встановлено факту відвантаження винограду або іншої сільськогосподарської продукції власного виробництва ФГ «Перлина Струмка» контрагентам, від яких Господарством отримувалася попередня оплата. Як вважав відповідач, ФГ «Перлина Струмка» протягом періоду, що підлягав перевірці, отримувало попередню оплату за постачання сільськогосподарської продукції (винограду) з майбутнього врожаю за 2011 рік в сумі 157800грн., та у 2012 році в сумі 584112грн., тобто в обсязі який не відповідає обсягу очікуваного збору врожаю із власно засіяних земельних угідь, так як перший врожай винограду можливо отримати починаючи з 2012-2013 років, а відтак при укладанні договорів на попередню оплату не була врахована неможливість реального здійснення платником податків операцій з урахуванням року вступу в плодоношення виноградників, що свідчить про відсутність підтвердження попередньої оплати саме за поставку продукції власного виробництва ФГ «Перлина Струмка», тобто операція попередньої оплати є реальною та має самостійну ділову мету, водночас задекларована не відповідно до її дійсного економічного змісту.

Згідно пункту 209.7 статті 209 ПК України сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб`єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Відповідно, єдиними критеріями для віднесення товарів до сільськогосподарських для цілей застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість є належність цих товарів до певної товарної групи, а також створення цих товарів у процесі діяльності, визначеної пунктом 209.17 статті 209 ПК України (які також визначаються за відповідними групами класифікатора видів економічної діяльності).

Якщо товари відповідають визначеним товарним групам та отримані в результаті здійснення діяльності, що відповідає визначеним видам, вони є сільськогосподарськими і повинні враховуватися при визначенні питомої ваги сільськогосподарських товарів для цілей застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість. При цьому недотримання питомої ваги щодо реалізації сільськогосподарських товарів є єдиною підставою для застосування до сільськогосподарського товаровиробника правил загального режиму оподаткування податком на додану вартість.

Згідно пункту 209.11 статті 209 ПК України якщо суб`єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею.

Таким чином, визначальним для встановлення права особи застосовувати спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість є дотримання сільськогосподарським товаровиробником критерію щодо питомої ваги сільськогосподарських товарів, яка має становити не менше 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом послідовних звітних податкових періодів сукупно.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції вважає правомірними висновки апеляційного суду, щодо необґрунтованості доводів відповідача про те, що питома вага обсягу поставок несільськогосподарських товарів/послуг протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів перевищує 25 відсотків, оскільки ці доводи контролюючого органу ґрунтуються не на дослідженні фінансово-господарської документації позивача за період, що підлягав перевірці, а на припущеннях щодо постачання сільськогосподарської продукції з майбутнього врожаю (середньої врожайності винограду позивача у перевіряє мий період), який можливо відобразити в скорочених податкових деклараціях, лише в обсягах, що відповідають власно засадженим земельним угіддям, оформленим належним чином.

Також, колегія суддів апеляційного суду вірно не погодилась з висновком суду першої інстанції щодо віднесення позивачем до податкового кредиту суми ПДВ внаслідок господарської операції, укладеної з ТОВ «Антавей».

Так, на думку податкового органу, завищення ФГ «Перлина Струмка» податкового кредиту за листопад 2012 року на суму податку на додану вартість 41704грн., відбулося внаслідок включення Господарством до складу податкового кредиту перевіряємого періоду податкової накладної від 06.11.2012 №33 на загальну суму 250225грн., у тому числі податок на додану вартість у сумі 41704,17грн., виписаної позивачу ТОВ «Антавей», котра, при цьому, не скріплена печаткою продавця - ТОВ «Антавей», що свідчить про порушення вимог пункту 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що досліджена у судовому засіданні копія вищезазначеної податкової накладної з відповідною печаткою контрагента позивача спростовує вищенаведені висновки податкового органу. Окрім того, вказана податкова накладна включена до ЄРПН, про що свідчить відповідна відмітка.

З вказаного можна зробити висновок, що платник податку має право на включення до податкового кредиту сум податку, сплачених ним за наслідками господарських операцій, дійсність та достовірність яких має підтверджуватися внесеними до Реєстру податковими накладними або іншими документами, встановленими ПК України, що посвідчують право на віднесення сум податку до податкового кредиту. За таких обставин, позивач правомірно включив спірний податок на додану вартість до податкового кредиту за податковою накладною, виданою ТОВ «Антавей».

Згідно пункту 209.12 статті 209 ПК України передбачено, що сільськогосподарське підприємство виключається з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування у разі, коли: а) підприємство подає заяву про зняття його з реєстрації як суб`єкта спеціального режиму оподаткування та/або про його реєстрацію як платника зазначеного податку на загальних підставах; б) підприємство підлягає реєстрації як платник податку на загальних підставах; в) щодо підприємства прийняте рішення про припинення шляхом ліквідації або реорганізації.

За наявності підстав, визначених у підпунктах "а", "б" цього пункту, сільськогосподарське підприємство знімається з реєстрації як суб`єкт спеціального режиму оподаткування з одночасною реєстрацією як платник податку на загальних підставах.

За наявності підстав, визначених у пункті 184.1 статті 184 ПК України (за винятком підстави, визначеної у підпункті "є" пункту 184.1 статті 184 цього Кодексу) проводиться анулювання реєстрації сільськогосподарського підприємства як платника податку на загальних підставах та суб`єкта спеціального режиму оподаткування з дотриманням правил та у строки, що визначені статтею 184 цього Кодексу.

На підставі встановлених обставин, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, враховуючи, що судом не встановлено обставин для позбавлення позивача статусу суб`єкта спеціального режиму оподаткування, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення Саратської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області 11.02.2014 №1 про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб`єктів спеціального режиму оподаткування, та відповідно до якого ФГ «Перлина Струмка» є платником податку на загальних підставах з 01.01.2011 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою-другою статті 77 КАС України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими положеннями статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, суд касаційної інстанції з урахуванням вказаного, вважає, що судом апеляційної інстанції на підставі вірно встановлених обставин справи, надавши оцінку доводам сторін, оцінивши докази, зроблено правомірний висновок, що судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2014 №, від 11.06.2014 № та рішення про виключення позивача з реєстру суб`єктів спецрежиму, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Верховний Суд приходить до висновку, що доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що судом повно встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надано належну правову та обґрунтовану оцінку заявленим вимогам на підставі норм закону.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Саратської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.04.2015 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду