Справа № 460/1600/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2019 року м. Рівне №460/1600/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , (далі позивач), звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області, (далі відповідач), про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не видачі позивачу довідки за формою, встановленою додатком № 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у зв`язку з участю в бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан, а також зобов`язання відповідача видати позивачу таку довідку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан та є учасником бойових дій. Вважає, що у відповідача не було достатніх підстав для висновку про його звільнення з дійсної військової служби за вчинення проступку, який дискредитує військовослужбовця, а таке його твердження є лише припущенням, адже його звільнено на території СРСР, а не на території Демократичної Республіки Афганістан, при цьому злочин ним скоєно також на території СРСР. Відтак, невидача відповідачем зазначеної довідки є протиправною бездіяльністю. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що законодавством передбачено порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах для осіб, які проходили військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан, та порядок видачі відповідних довідок для підтвердження трудового стажу в періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР на території Республіки Афганістан. Разом з тим, законодавством визначено, що такі особи мають право на зарахування до трудового стажу вказані періоди із розрахунком один місяць служби за три місяці, крім військовослужбовців, звільнених з дійсної військової служби або відряджених з цих країн за вчинення проступків, які дискредитують звання військовослужбовця. Оскільки позивач звільнений з дійсної військової служби за вчинення проступку, який дискредитує звання військовослужбовця, то він позбавлений можливості отримати довідку для підтвердження трудового стажу в періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР на території Республіки Афганістан на пільгових умовах. Вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач повністю підтримав позицію, викладену в адміністративному позові, та вважає, що твердження відповідача викладені у відзиві є необґрунтованими.

Ухвалою суду від 03.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 17.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача за правилами загального позовного провадження.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан та є учасником бойових дій (а.с.11-12).

В травні 2019 року, позивач звернувся до Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області із заявою про видачу довідки для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, у зв`язку із участю в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.

Однак, листом від 15.05.2019 № К/2584, відповідачем відмолено у наданні такої довідки з підстав звільнення позивача з дійсної військової служби за вчинення проступку, який дискредитує звання військовослужбовця (а.с.9-10).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не видачі жаданої довідки, ОСОБА_1 звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1994 № 63 «Про організацію заходів щодо застосування Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»», Афганістан визнано державою, на території якої з квітня 1978 року по грудень 1989 року велися бойові дії.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій визнаються, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів).

Постановою Центрального Комітету КПРС та Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 № 59-27 «Про пільги військовослужбовцям, робітникам та службовцям, що знаходяться у складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки Афганістан, та їхнім сім`ям» було передбачено, що зараховувати до вислуги років для призначення пенсії, один місяць служби за три місяці час служби на території Демократичної Республіки Афганістан військовослужбовцям, що прослужили встановлений строк служби в цій країні, а тим, хто отримав поранення, контузії, каліцтво або захворювання - незалежно від строку служби, і час безперервного перебування у зв`язку з цим на лікуванні в лікувальних закладах.

Пунктом 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), встановлено, що військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток №2).

Для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Водночас, Порядок № 637 визначає лише порядок підтвердження трудового стажу, документи необхідні для такого підтвердження та затверджує форму довідки про зарахування такого трудового стажу, яка видаються в порядку, що визначається Міноборони.

Так, наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.01.2014 за № 1294/26071, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі Положення № 530), яким, зокрема, визначено порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Відповідно до пп.1 п. 2.3 розділу ІІ «Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії» Положення № 530, при обчисленні вислуги років для призначення пенсій (крім пенсій, які призначаються з урахуванням страхового стажу), окремі періоди служби військовослужбовців зараховуються на пільгових умовах (з урахуванням вимог пунктів 2.4 та 2.5 цього розділу), один місяць служби за три місяці, крім вищезазначених, періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР, які підлягають зарахуванню до вислуги років на пенсію на пільгових умовах, наведені в додатку 2 до цього Положення.

Підпунктом 1 пункту 1 додатку 2 Положення № 530 визначено, що при обчисленні вислуги років для призначення пенсій, крім періодів військової служби, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2. 3 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (далі - Положення), на пільгових умовах зараховуються такі періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР (з урахуванням вимог додатка 1 до постанови Ради Міністрів СРСР від 15 грудня 1990 року № 1290 «Про вислугу років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і допомоги цим військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу та їх сім`ям» та пунктів 2.4 - 2.6 Положення), один місяць служби за три місяці, зокрема, на території Республіки Афганістан, а також в інших країнах, які ведуть (вели) бойові дії, якщо військовослужбовці брали участь у цих діях (крім військовослужбовців, звільнених з дійсної військової служби або відряджених з цих країн за вчинення проступків, які дискредитують звання військовослужбовця), - з 01 грудня 1979 року і час безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні в лікувальних закладах унаслідок поранень, контузій, каліцтв або захворювань, отриманих у цих країнах.

Таким чином, законодавством про порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах для осіб, які проходили військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан з 01.12.1979, чітко визначено, що такі особи мають право на зарахування до трудового стажу періоди дійсної військової служби у Збройних Силах СРСР на території Республіки Афганістан із розрахунком один місяць служби за три місяці, крім військовослужбовців, звільнених з дійсної військової служби або відряджених з цих країн за вчинення проступків, які дискредитують звання військовослужбовця.

Як вбачається з військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.18-28), позивач звільнений з дійсної військової служби Збройних Сил СРСР 13.01.1984 у зв`язку із засудженням військовим трибуналом Ашгабадського гарнізону за п. «а» ст.276 Кримінального кодексу Туркменської ССР на 4 роки (аркуш військового квитка 3). Разом з тим, у військовому квитку є відмітка, що позивач відбував покарання в місцях позбавлення волі з 13.01.1984 по 09.08.1985 (аркуш військового квитка 23).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо не видачі позивачу довідки для підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки позивач звільнений з дійсної військової служби за вчинення проступку, який дискредитує звання військовослужбовця, а відтак, позбавлений права на отримання такої довідки.

Враховуючи те, що передумовою для можливості зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які, у даному випадку, відсутні, то така позовна вимога задоволенню також не належить.

При цьому, суд не бере до уваги посилання позивача на відсутність документального підтвердження підстав його звільнення з військової служби (номер наказу з підставами звільнення (виключення) зі служби, тощо), оскільки предметом даного спору є дії (бездіяльність) відповідача щодо невидачі ОСОБА_1 довідки, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а не дії щодо порядку звільнення позивача з дійсної військової служби Збройних Сил СРСР чи відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність своїх дій підтверджено належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, даний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Рівненський об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Рівненської області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Грабника, 2; ).

Суддя Комшелюк Т.О.