Справа № 520/6852/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"21" серпня 2019 р. № 520/6852/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Ліпчанська Я.В.

представника позивача - Діденко А.О.,

представника відповідача - Зекової С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "РА "МЕГАПОЛІС" (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, буд 10, оф.4)
до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46)
про скасування податкових повідомлень-рішень ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "РА "МЕГАПОЛІС", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Скасувати податкове податкові повідомлення-рішення повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 3 710 852,50 грн. (в тому числі 2 968 862,00 грн. основного платежу та 742 170,50 грн. штрафних санкцій).

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4 123 170,00 грн. (в тому числі 3 298 536,00 грн. основного платежу та 824 634,00 грн. штрафних санкцій).

В обґрунтування позову зазначено, що податкові повідомлення-рішення №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 3 710 852,50 грн. (в тому числі 2 968 862,00 грн. основного платежу та 742 170,50 грн. штрафних санкцій) та №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4 123 170,00 грн. (в тому числі 3 298 536,00 грн. основного платежу та 824 634,00 грн. штрафних санкцій) є незаконним та такими, що винесені з порушенням норм чинного законодавства , а тому підлягають скасуванню.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі зазначивши, що податкові повідомлення-рішення №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 3 710 852,50 грн. (в тому числі 2 968 862,00 грн. основного платежу та 742 170,50 грн. штрафних санкцій) та №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4 123 170,00 грн. (в тому числі 3 298 536,00 грн. основного платежу та 824 634,00 грн. штрафних санкцій) є законними та такими, що винесені в межах чинного законодавства України, а тому не підлягають скасуванню.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «РА «Мегаполіс» (податковий номер 40185139) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року.

За наслідками перевірки було складено акт № 1699/20-40-14-12-09/40185139 від 17.05.2019 р. яким було встановлено порушення позивачем:

1. п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення показників Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3 690 410 грн. за 2018 рік.

2. пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198, та п.201.1, п. 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 4 100 455 грн., в тому числі за березень 2018 року на суму 801 919 грн., за серпень 2018 року на суму 1 341 985 грн., за вересень 2018 року на суму 495 053грн., за жовтень 2018 року на суму 1 461 498 грн.

Позивач не погодився з висновками акту податкової перевірки та 10.06.2019 р. подав контролюючому органу письмові заперечення в порядку п.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, посилаючись при цьому на необґрунтованість висновків акту податкової перевірки, неврахування контролюючим органом наявних у платника податків первинних документів бухгалтерського обліку та інших доказів подальшої реалізації рекламних послуг замовникам платника податків.

Листом ГУ ДФС у Харківській області від 21.06.2019 р. №30667/10/20-40-14-12-15 платника податків було повідомлено про залишення висновків акту податкової перевірки без змін.

На підставі зазначеного акту податкової перевірки від 17.05.2019 р. відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення №№2, №2, якими було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 3 710,852,50 грн. (в тому числі 2 968 862,00 грн. основного платежу та 742 170,50 грн. штрафних санкцій) та з податку на додану вартість на суму загальну суму 4 123 170,00 грн. (в тому числі 3 298 536,00 грн. основного платежу та 824 634,00 грн. штрафних санкцій).

Суд зазначає, що вище зазначені висновки відповідача про порушення позивачем вимог п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198, та п.201.1, п. 201.7 ст.201 Податкового Кодексу України обґрунтуються :

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Роніс Груп»:

1) штатна чисельність працівників -1 особа;

2) починаючи з жовтня 2018 року надає податкові декларації з податку на додану вартість з нульовими показниками, що свідчить про відсутність господарської діяльності підприємства з жовтня 2018 року.

3) основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля;

4) відсутність платника за місцем знаходження.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних підприємством ТОВ «Роніс Груп» у серпні 2018 року придбано: клінінгові послуги, реалізовано: послуга з регресійного тестування, реле, кукурудза, дошка, надання послуг з фрезерування, рекламно-інформаційні послуги, тощо. .

Згідно з поданим звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів на підприємстві у серпні 2018 року працювала 1 особа.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що підприємство ТОВ «Роніс Груп» (податковий номер 42154956) є учасником кримінального проваджень від 07.02.2019 №0000010 та від 20.03.2017 №0000030 за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205, 209, 212 Кримінального кодексу України.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Телайн Буд» (п.н. 42154961)

Між ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» та ТОВ «ТЕЛАЙН БУД» було укладено договори про надання комплексу рекламно-інформаційних послуг на загальну суму обсягу 3 224 045,00 грн., ПДВ 644 809,00грн., разом 3 868 854,00 грн.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за серпень 2018 року

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Телайн Груп»:

1) штатна чисельність працівників 1 особа;

2) остання податкова декларація з податку на додану вартість подана за вересень 2018 року, що свідчить про відсутність господарської діяльності підприємства з жовтня 2018року.

3) основний вид діяльності-неспеціалізована оптова торгівля;

4) відсутність платника за місцем знаходження.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних підприємством ТОВ «Телайн Буд» у серпні 2018 року придбано: клінінгові послуги, реалізовано: послуга з регресійного тестування, реле, кукурудза, дошка, надання послуг з фрезерування, рекламно-інформаційні послуги, тощо.

Згідно з поданим звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів на підприємстві у серпні 2018 року працювала 1 особа.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що підприємство ТОВ «Телайн Буд» (податковий номер 42154961) є учасником кримінального проваджень від 07.02.2019 №0000010 та від 20.03.2017 №0000030 за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205, 209, 212 Кримінального кодексу України.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Сертекс Плюс» (п.н. 41717940)

Між ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» та ТОВ «Сертекс Плюс» було укладено договори про надання комплексу рекламно-інформаційних послуг на загальну суму обсягу 2 475 265,00 грн., ПДВ 495 053,00грн., разом 2 970 318,00 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за вересень 2018 року.

Щодо ТОВ «Сертекс Плюс» встановлено наступне:

1) штатна чисельність працівників-1 особа;

2) основний вид діяльності неспеціалізована оптова торгівля;

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних підприємством ТОВ «Сертекс Плюс» у вересні 2018 року придбано: клінінгові послуги, реалізовано: послуга з регресійного тестування, реле, кукурудза, дошка, надання послуг з фрезерування, рекламно-інформаційні послуги, тощо.

Згідно з поданим звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів на підприємстві у вересні 2018 року працювала 1 особа.

Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що підприємство ТОВ «Сертекс Плюс» (податковий номер 41717940) є учасником кримінальних проваджень від 07.02.2019 №0000010 та від 19.01.2019 №10000004 за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205, 209, 212 Кримінального кодексу України.

Щодо взаємовідносин з ТОВ «Сейв Макс Груп» (п.н. 42167745)

Між ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» та ТОВ «Сейв Макс Груп» було укладено договори про надання комплексу рекламно-інформаційних послуг на загальну суму обсягу 7 307 490,00 грн., ПДВ 1 461 498,00грн., разом 8 768 988,00 грн.

Суми податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у ЄРПН, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за жовтень 2018 року.

Щодо ТОВ «Сейв Макс Груп» встановлено наступне:

1) штатна чисельність працівників-3 особи;

2) основний вид діяльності -діяльність приватних охоронних служб

3) остання податкова декларація з податку на додану вартість подана за листопад 2018 року, що свідчить про відсутність господарської діяльності підприємства з грудня 2018 року.

4) відсутність платника за місцем знаходження.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних підприємством ТОВ «Сейв

Макс Груп» у вересні 2018 року придбано: клінінгові послуги, реалізовано: послуга з регресійного тестування, реле, кукурудза, дошка, надання послуг з фрезерування, рекламно-інформаційні послуги, тощо.

Згідно з поданим звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів на підприємстві у жовтні 2018 року працювало 3 особи.

Враховуючи викладене, відповідачем було зроблено висновок, що по-перше, видами діяльності контрагентів є неспеціалізована оптова торгівля і не передбачено, надання рекламно-інформаційних послуг. .

По-друге, аналізом Єдиного реєстру податкових накладних контрагентів платника податків не було встановлено придбання рекламно-поліграфічних послуг, які були реалізовані на адресу ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» з моменту реєстрації платниками ПДВ.

По-третє, контролюючим органом було отримано податкову інформацію щодо контрагентів ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС», якою було встановлено відсутність необхідних трудових ресурсів, оскільки на підприємствах працю діяла лише одна особа. Проте специфіка наданих послуг характеризується властивостями, що потребують значно більшого обсягу кваліфікованого персоналу, особистої участі. При цьому, залучення стороннього трудового ресурсу у третіх осіб не здійснювалось. Згідно ЄРПН та податкової звітності у контрагентів відсутні основні засоби, земельні ділянки, склади, транспортні засоби, працівники,тощо. Таким чином, отримані дані свідчать про неможливість надання рекламно-інформаційних послуг таким контрагентом.

По-четверте, акти наданих послуг мають узагальнюючий характер та не конкретні за змістом, що не дає можливості ідентифікувати перелік отриманих послуг і не підтверджують реальні обсяги здійснення господарських операцій.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що у серпні - жовтні 2018 року між позивачем ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» (Рекламодавець) та його контрагентами ТОВ «Роніс Груп» (податковий номер 42154956), ТОВ «Телайн Буд» (податковий номер 42154961), ТОВ «Сертекс Плюс» (податковий номер 41717940), ТОВ «Сейв Макс Груп» (податковий номер 42167745) було укладено типові договори про проведення рекламної(их) кампанії(й). Згідно п.п. 2.1. такого типового Договору Рекламодавець доручає Виконавцеві, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виготовити та/чи розмістити рекламний матеріал Рекламодавця, провести рекламну кампанію відповідно до умов цього Договору і Додатків до нього, які є його невід`ємною частиною, а Рекламодавець зобов`язується своєчасно та у повному обсязі прийняти та оплатити надалі послуги (виконані роботи).

На момент укладення позивачем зазначених договорів позивач та його контрагенти -виконавці рекламних послуг мали правоздатність і дієздатність юридичних осіб, що підтверджується довідками з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємств та громадських формувань.

Судом встановлено, що потреба в укладенні позивачем договорів на проведення рекламної кампанії із зазначеними контрагентами зумовлювалась необхідністю виконання зобов`язань з розміщення реклами перед власними замовниками, насамперед, ТОВ «АЛЛО», ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ», ТОВ «СВП ПЛЮС», ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ"», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ТОВ «АВРОРА ДІДЖИТАЛ».та інших. Права на використання рекламних площ, що були обрані (погоджені) замовниками позивача у серпні-жовтні 2018 року належали ТОВ «Роніс Груп» (податковий номер 42154956), ТОВ «Телайн Буд» (податковий номер 42154961), ТОВ «Сертекс Плюс» (податковий номер 41717940), ТОВ «Сейв Макс Груп» (податковий номер 42167745). Позивач, який тривалий час використовував вищезазначені рекламні площі для розміщення рекламних матеріалів своїх замовників-рекламодавців отримав комерційні пропозиції щодо подальшого продовження використання рекламних площ, права на які на той час мали ТОВ «Роніс Груп», ТОВ «Телайн Буд», ТОВ «Сертекс Плюс», ТОВ «Сейв Макс Груп». За запитом позивача ТОВ «Роніс Груп» підтвердило можливість розміщення рекламних матеріалів у серпні 2018 року для розміщення рекламних матеріалів ТОВ "АЛЛО", ТОВ 'ТАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ, ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ"», ТОВ "СВП ПЛЮС". ТОВ «Телайн Буд» гарантійним листом підтвердило можливість розміщення рекламних матеріалів на рекламних носіях у серпні 2018 року для розміщення рекламних матеріалів ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ"», ТОВ «АЛЛО», ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН, ТОВ «ІНВЕСТКОМ, ТОВ «МЕДІА СКРОУП, ТОВ «Ф ПРОДЖЕКТ», Фізична особа ОСОБА_1 , ТОВ «ПЕРЕХІД АУТДОР» та інших клієнтів позивача.

Гарантійним листом ТОВ «Сертекс Плюс» було підтверджено можливість розміщення рекламних матеріалів позивача у вересні 2018 року для ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ, ТОВ 'ТАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ, ТОВ «АЛЛО. Гарантійним листом ТОВ «Сейв Макс Груп» було підтверджено можливість розміщення рекламних матеріалів позивача у жовтні 2018 року для ТОВ «АЛЛО», ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК, ТОВ 'ТАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ", Фізична особа ОСОБА_1 , ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ, ФОП ЧУМАК ВАЛЕНТИНА ОСОБА_2 , ТОВ «АВРОРА ДІДЖИТАЛ».

Таким чином судом встановлено, що позивач був позбавлений можливості виконати зобов`язання перед власними контрагентами-рекламодавцями без звернення до послуг ТОВ «Роніс Груп» (податковий номер 42154956), ТОВ «Телайн Буд» (податковий номер 42154961), ТОВ «Сертекс Плюс» (податковий номер 41717940), ТОВ «Сейв Макс Груп» (податковий номер 42167745), які у серпні-жовтні 2018 року мали права на рекламні площі необхідні для розміщення рекламних матеріалів в інтересах замовників ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС». Детальний перелік рекламних площ та деталізація змісту рекламно-поліграфічних послуг були погоджені сторонами у додатках до договорів про надання рекламно-поліграфічних послуг, а також у адресних програмах для кожного з таких додатків.

Рекламно-поліграфічні послуги, надані ТОВ «Роніс Груп» (податковий номер 42154956), ТОВ «Телайн Буд» (податковий номер 42154961), ТОВ «Сертекс Плюс» (податковий номер 41717940), ТОВ «Сейв Макс Груп» (податковий номер 42167745), у серпні-жовтні 2018 року здебільшого передбачали надання рекламних місць для рекламних матеріалів замовника, в таких випадках виконавці рекламно-поліграфічних послуг не здійснювали виготовлення та монтаж рекламних носіїв, а лише надавали позивачу наявні у них права на використання рекламних площ.

В межах правочину між ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» та ТОВ «Роніс Груп» були проведені господарські операції, які оформлені актами надання послуг: № 5 від 30.08.2018р, № 6 від 30.08.2018р, № 7 від 30.08.2018р, № 8 від 30.08.2018р, № 9 від 30.08.2018р, № 10 від 30.08.2018р, № 11 від 30.08.2018р, № 12 від 30.08.2018р, № 13 від 30.08.2018р, № 25 від 30.08.2018р, № 34 від 30.08.2018р, № 14 від 30.08.2018р, № 15 від 30.08.2018р, № 16 від 30.08.2018р, № 17 від 30.08.2018р, № 18 від 30.08.2018р, № 19 від 30.08.2018р, № 20 від 30.08.2018р, № 21 від 30.08.2018р, № 22 від 30.08.2018р, № 23 від 30.08.2018р, № 24 від 30.08.2018р, № 29 від 30.08.2018р, № 30 від 30.08.2018р, № 31 від 30.08.20J 8р, № 32 від 30.08.2018р, № 33 від 30.08.2018рГ№ 26 від 30.08.2018р, № 27 від 30.08.2018р, № 28 від 30.08.2018р, № 35 від 30.08.2018р, № 36 від 30.08.2018р на загальну суму 4 183 056,00 грн.; податковими накладними № 21 від 30.08.2018р, № 26 від 30.08.2018р, № 32 від 30.08.2018р, № 36 від 30.08.2018р, № 33 від 30.08.2018р, № 23 від 30.08.2018р, № 19 від 30.08.2018р, № 27 від 30.08.2018р, № 22 від 30.08.2018р, № 25 від 30.08.2018р, № 18 від 30.08.2018p, № 31 від 30.08.2018р, № 29 від 30.08.2018р, № 24 від 30.08.2018р, № 15 від 30.08.2018p, № 6 від 30.08.2018р, № 16 від 30.08.2018р, № 8 від 30.08.2018р, № 20 від 30.08.2018р, № 17 від 30.08.2018р, № 14 від 30.08.2018р, № 28 від 30.08.2018p, № 9 від 30.08.2018р, № 7 від 30.08.2018p, № 30 від 30.08.2018р, № 12 від 30.08.2018р, № 35 від 30.08.2018р, № 10 від 30.08.2018р, № 34 від 30.08.2018р, № 11 від 30.08.2018р, № 13 від 30.08.2018р, № 37 від 30.08.2018р,на загальну суму 4 183 056,00 грн., в тому числі ПДВ - 697 176,00 грн..

Зобов`язання по оплаті вартості придбаних у ТОВ «Роніс Груп» послуг були виконані позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з платіжних доручень: № 3373 від 05.12.2018р., № 3374 від 05.12.2018р, № 3375 від 05.12.2018р, № 3335 від 03.12.2018р, № 3334 від 03.12.2018р, № 3333 від 03.12.2018р, № 3332 від 03.12.2018р, № 2318 від 24.09.2018р, № 2319 від 24.09.2018р, на загальну суму 4 183 056,00грн., (в тому числі ПДВ - 697 176,00 грн.).

В подальшому придбані у ТОВ «Роніс Груп» рекламні послуги було використано позивачем при організації власної діяльності, а саме реалізовано на користь наступних контрагентів - замовників позивача: ТОВ "АЛЛО" () - договір № МРА-33/17 від 01.01.18p, договір № МРА-34/17 від 01.01.2018р., ТОВ ТАДЖЕТ ТРЕЙДШГ" () -договір № МРА-10/17 від 01.12.17р., договір № МРА-08/17 від 01.12.17р., ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ"» () - договір № 105ГК2018 від 28.12.17р, ТОВ "СВП ПЛЮС" () - договір № МРА-09/18 від 19.02.18p .

За підсумками господарських відносин між позивачем та ТОВ «Роніс Груп» позивач отримав дохід у розмірі 145 598,34 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 12.06.2019 р..

В межах правочину між ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» та ТОВ «Телайн Буд»» були проведені господарські операції, які оформлені актами надання послуг: № 10 від 30.08.2018р., № 11 від 30.08.2018р., № 12 від 30.08.2018р., № 13 від 30.08.2018р., № 14 від 30.08.2018р., № 15 від 30.08.2018р., № 16 від 30.08.2018р., № 17 від 30.08.2018р., № 18 від 30.08.2018р., № 19 від 30.08.2018р., № 20 від 30.08.2018р., № 21 від 30.08.2018р., № 22 від 30.08.2018р., № 23 від 30.08.2018р., № 24 від 30.08.2018р., № 25 від 30.08.2018р., № 26 від 30.08.2018р., № 27 від 30.08.2018р., № 28 від 30.08.2018р., № 29 від 30.08.2018р., № 30 від 30.08.2018р., на загальну суму 3 868 854,00 грн.; податковими накладними № 20 від 30.08.2018р., № 21 від 30.08.2018р., № 22 від 30.08.2018р., № 11 від 30.08.2018р., № 14 від 30.08.2018р., № 23 від 30.08.2018р., № 17 від 30.08.2018р., № 15 від 30.08.2018р., № 19 від 30.08.2018р., № 27 від 30.08.2018р., № 24 від 30.08.2018р., № 25 від 30.08.2018р., № 12 від 30.08.2018р., № 13 від 30.08.2018р., № 28 від 30.08.2018р., № 30 від 30.08.2018р., № 29 від 30.08.2018р., № 10 від 30.08.2018р., № 18 від 30.08.2018р., № 16 від 30.08.2018р., № 26 від 30.08.2018р. на загальну суму 3 868 854,00 грн., в тому числі ПДВ - 644 809,00рн..

Зобов`язання по оплаті вартості придбаних у ТОВ «Телайн Буд»» послуг були виконані позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з платіжних доручень: № 2317 від 27.09.2018р., № 2222 від 17.09.2018р., № 2221 від 17.09.2018р., № 2507 від 05.10.2018р., № 2220 від 17.09.2018р., на загальну суму 1 702 139,00 грн., (в тому числі ПДВ - 283 689,83 грн.).

В подальшому придбані у ТОВ « «Телайн Буд»» рекламні послуги було використано позивачем при організації власної діяльності, а саме реалізовано на користь наступних контрагентів - замовників позивача: ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ"» () - договір № 105ГК2018 від 28.12.17р., ТОВ «АЛЛО» () - договір № МРА-33/17 від 01.01.18р., ТОВ «АЙ ПІ ДЖІ КРІСПС ПРОДАКШН» () - договір № МРА-72/18 від 25.07.18р., ТОВ «ШВЕСТКОМ» (код ЄДРПОУ-31901655) - договір № МРА-48/18 від 08.05.18р., ТОВ «МЕДІА СКРОУП» () - договір № МРА-03/17 від 15.11.17р., ТОВ «Ф ПРОДЖЕКТ» () -договір № МРА-21/18 від 15.03.18р., договір № МРА-06/17 від 01.12.17р., Фізична особа ОСОБА_1 (паспорт - серія НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 18 квітня 1997року) - договір № МРА-74/18 від 27.06.18р., ТОВ «ПЕРЕХІД АУТДОР» () - договір № МРА-33/18 від 30.03.18р.

За підсумками господарських відносин між позивачем та ТОВ «Телайн Буд»» позивач отримав дохід у розмірі 167 853,73 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 12.06.2019 р..

В межах правочину між ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» та ТОВ «Сертекс Плюс» були проведені господарські операції, які оформлені актами надання послуг: № 53 від 30.09.2018р., № 54 від 30.09.2018р., № 55 від 30.09.2018р., № 56 від 30.09.2018р., № 57 від 30.09.2018р., № 58 від 30.09.2018р., № 59 від 30.09.2018р., № 60 від 30.09.2018р., № 61 від 30.09.2018р., № 52 від 30.09.2018р., на загальну суму 2 970 318,00грн.; податковими накладними № 1470 від 30.09.2018р., № 1469 від 30.09.2018р., № 1471 від 30.09.2018р., № 1474 від 30.09.2018р., № 1472 від 30.09.2018р., № 1477 від 30.09.2018р., № 1478 від 30.09.2018р., № 1743 від 30.09.2018р., № 1476 від 30.09.2018р., № 1475 від 30.09.2018р. на загальну суму 2 970 318,00 грн., в тому числі ПДВ - 495 053,00 грн. (додаток № 11.9 до позовної заяви). Зобов`язання по оплаті вартості придбаних у ТОВ «Сертекс Плюс» послуг були виконані позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з платіжних доручень: № 2856 від 01.11.2018р., № 2837 від 31.10.2018р., № 2836 від 31.10.2018р., № 2779 від 26.10.2018р., № 2763 від 25.10.2018р., № 2731 від 24.10.2018р., № 2630 від 18.10.2018р., на загальну суму 2 970 318,00 грн., (в тому числі ПДВ -495 053,00 грн.).

В подальшому придбані у ТОВ «Сертекс Плюс» рекламні послуги було використано позивачем при організації власної діяльності, а саме реалізовано на користь наступних контрагентів - замовників позивача: ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ"» () - договір № 105ГК2018 від 28.12.17р., ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" () - договір № МРА-08/17 від 01.12.17р., ТОВ «АЛЛО» () - договір № МРА-34/17 від 01.01.18р.

За підсумками господарських відносин між позивачем та ТОВ «Сертекс Плюс» позивач отримав дохід у розмірі 70 493,15 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 12.06.2019 р.

В межах правочину між ТОВ «РА «МЕГАПОЛІС» та ТОВ «Сейв Макс Груп» були проведені господарські операції, які оформлені актами надання послуг: № 12 від 17.10.2018р., № 13 від 17.10.2018р., № 14 від 17.10.2018р., № 15 від 17.10.2018р., № 16 від 17.10.2018р., № 17 від 17.10.2018р., № 18 від 17.10.2018р., № 19 від 22.10.2018р., № 20 від 30.10.2018р., № 21 від 30.10.2018р., № 22 від 30.10.2018р., № 23 від 30.10.2018р., № 24 від 30.10.2018р., № 25 від 30.10.2018р., № 26 від 30.10.2018р., № 27 від 30.10.2018р., № 28 від 30.10.2018р., № 29 від 30.10.2018р., № 30 від 30.10.2018р., № 31 від 30.10.2018р., № 32 від 30.10.2018р., № 33 від 30.10.2018р., № 34 від 30.10.2018р., № 35 від 30.10.2018р., № 36 від 30.10.2018р., № 37 від 30.10.2018р., № 38 від 30.10.2018р., № 39 від 30.10.2018р., № 40 від 30.10.2018р., № 41 від 30.10.2018р., № 42 від 30.10.2018р., № 43 від 30.10.2018р., № 44 від 30.10.2018р., № 42 від 30.10.2018р., № 46 від 30.10.2018р., № 47 від 30.10.2018р., № 48 від 30.10.2018р., № 49 від 30.10.2018р., № 50 від 30.10.2018р., № 51 від 30.10.2018р., № 52 від 30.10.2018р., № 53 від 30.10.2018р., № 54 від 30.10.2018р., № 55 від 30.10.2018р., № 56 від 30.10.2018р. на загальну суму 8 768 988,00 грн.; податковими накладними № 405 від 17.10.2018р., № 394 від 17.10.2018р., № 398 від 17.10.2018р., № 397 від 17.10.2018р., № 404 від 17.10.2018р., № 406 від 22.10.2018р., № 403 від 17.10.2018р., № 401 від 17.10.2018р., № 436 від 30.10.2018р., № 444 від 30.10.2018р., № 422 від 30.10.2018р., № 440 від 30.10.2018р., № 439 від 30.10.2018р., № 437 від 30.10.2018р., № 421 від 30.10.2018р., № 449 від 30.10.2018р., № 417 від 30.10.2018р., № 434 від 30.10.2018р., № 445 від 30.10.2018р., № 446 від 30.10.2018р., № 412 від 30.10.2018р., № 408 від 30.10.2018р., № 454 від 30.10,2018р., № 447 від 30.10.2018р., № 431 від 30.10.2018р., № 435 від 30.10.2018р., № 419 від 30.10.2018р., № 427 від 30.10.2018р., № 407 від 30.10.2018р., № 453 від 30.10.2018р., № 418 від 30.10.2018р., № 411 від 30.10.2018р., № 430 від 30.10.2018р., № 416 від 30.10.2018р., № 441 від 30.10.2018р., № 414 від 30.10.2018р., № 425 від 30.10.2018р., № 426 від 30.10.2018р., № 242 від 30.10.2018р., № 451 від 30.10.2018р., № 450 від 30.10.2018р., № 428 від 30.10.2018р., № 443 від 30.10.2018р., № 433 від 30.10.2018р., № 452 від 30.10.2018р. на загальну суму 8 768 988,00 грн., в тому числі ПДВ - 1 461 498,00 грн..

Зобов`язання по оплаті вартості придбаних у ТОВ «Сейв Макс Груп» послуг були виконані позивачем шляхом перерахування на користь контрагента безготівкових коштів згідно з платіжних доручень: № 3142 від 21.11.2018р., № 3143 від 21.11.2018р., № 3163 від 22.11.2018р., № 3191 від 23.11.2018р., № 3376 від 05.12.2018р., № 3377 від 05.12.2018р., № 3392 від 06.12.2018р., № 3403 від 06.12.2018р., № 3465 від 10.12.2018р., № 3462 від 10.12.2018р., № 3463 від 10.12.2018р., № 3464 від 10.12.2018р., № 3532 від 13.12.2018р., № 3533 від 13.12.2018р., № 3559 від 14.12.2018р., № 3575 від 17.12.2018р., № 4152 від 24.01.2019р., № 4153 від 24.01.2019р., № 4218 від 28.01.2019р., на загальну суму 6 086 940,00 грн., (в тому числі ПДВ -1014 490,00 грн.).

В подальшому придбані у ТОВ «Сейв Макс Груп» рекламні послуги було використано позивачем при організації власної діяльності, а саме реалізовано на користь наступних контрагентів - замовників позивача: ТОВ «АЛЛО» () - договір № МРА-33/17 від 01.01.18р., договір № МРА-34/17 від 01.01.18р., ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» () - договір № МРА-80/18 від 03.07.18р., ТОВ ТАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" () - договір № МРА-08/17 від 01.12.17р., договір № МРА-10/17 від 01.12.17р., Фізична особа ОСОБА_1 (паспорт - серія НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 18 квітня 1997року) - договір № МРА-74/18 від 27.06.18р., ДП "ССМ", ФІЛІЯ "СТАРКОМ" ДП "ССМ"» () - договір № 105ГК2018 від 28.12.17р., ФОП ЧУМАК ВАЛЕНТИНА ОЛЕКСІЇВНА ()- договір № МРА-11/17 від 11.12.17р., ТОВ «АВРОРА ДІДЖИТАЛ» ()- договір № МРА-22/18 від 19.03.18р.

За підсумками господарських відносин між позивачем та ТОВ «Сейв Макс Груп» позивач отримав дохід у розмірі 489 478,18 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою від 12.06.2019 р..

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ст. 198.3. Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. /.

Відповідно до ст. 198.6. Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно ст.201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; є) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Відповідно до положень п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Наявні у платника податків первинні документи та дані бухгалтерського обліку платника податків свідчать, що господарські операції по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками мали вплив на наступні показники рахунків бухгалтерського обліку: Д-т 903 «Собівартість реалізованих робіт та послуг» - К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Д-т 641 «Рахунок по податкам» - К-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», Д-т 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - К-т 311 «Поточні рахунки в національній валюті» Д-т 792 «Результат фінансових операцій» - К-т 903 «Собівартість реалізованих робіт та послуг». Зазначені зміни показників бухгалтерського обліку, що свідчать про реальність господарських операцій, були підтверджені податковим ревізором-інспектором в Акті перевірки.

Ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. №996-XIV та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Мінфіну України від 24.05.95 р. № 88 (зареєстровано в Мін`юсті України 05.06.95 р. за № 168/704) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порушення відповідачем прав позивача, пов`язані з неправильним визначенням податкових зобов`язань з податку на прибуток

Згідно п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткуванням податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначені Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженим наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 р. Згідно даного стандарту прямі витрати - витрати, що можуть бути віднесені безпосередньо до конкретного об`єкта витрат економічно доцільним шляхом. Об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат. Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Порушення відповідачем прав позивача, пов`язані з протиправним збільшенням податкових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість контролюючим органом

Виходячи із системного аналізу норм Податкового кодексу України та інших законодавчих актів з питань оподаткування (п.п. 6-14 позовної заяви), витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість, мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку права на податковий кредит та витрати не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб`єктами господарювання.

Згідно п. 5 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727 факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів. Акт перевірки не містить конкретних зауважень щодо форми та змісту первинних документів платника податків, висновки про нереальність господарських операцій платника податків спираються виключно на податкову інформацію, отриману від інших органів фіскальної служби.

Суд зазначає, що зі змісту акта перевірки, контролюючим органом не наведено конкретних порушень норм п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме які з перелічених зазначеною нормою реквізитів не відповідають вимогам закону. Наявні у платника податків витяги з єдиного реєстру податкових накладних свідчать, що видані контрагентами-постачальниками податкові накладні пройшли перевірку ДФС України та успішно включені до єдиного реєстру податкових накладних. На момент здійснення господарської операції платник податків не отримував від податкових органів жодних застережень щодо ризиків укладення договорів із зазначеним контрагентом.

Суд зазначає, що в обґрунтування позиції контролюючого органу в акті податкової перевірки міститься посилання на суперечливу за своїм змістом податкову інформацію, отриману ГУ ДФС України в Харківській області від інших органів державної фіскальної служби. Зокрема, як слідує зі змісту Акту (с.4-12), податкові органи не мали інформації про зберігання товарів, про транспортування та надання в оренду транспортних засобів, про власні або орендовані фонди тощо по контрагентам позивача - ТОВ «Роніс Груп» (податковий номер 42154956), ТОВ «Телайн Буд» (податковий номер 42154961), ТОВ «Сертекс Плюс» (податковий номер 41717940), ТОВ «Сейв Макс Груп» (податковий номер 42167745). При цьому відповідачем без проведення податкової перевірки контрагентів позивача чи зустрічної звірки розрахунків між ними та позивачем встановлено відсутність трудових ресурсів, власних або орендованих виробничих чи складських приміщень, відсутність основних засобів тощо.

Зіставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб`єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами, з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, законодавчо врегульовано Порядком проведення контролюючими органами зустрічних звірок, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 р. №1232 з наступними змінами та доповненнями. Як слідує з п. З цього Порядку з метою проведення зустрічної звірки контролюючий орган (ініціатор) надсилає контролюючому органу (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб`єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних. Всупереч встановленому порядку жодних запитів на проведення зустрічної звірки по взаємовідносинам платника податків із зазначеними контрагентами не надходило.

Враховуючи вище викладене в системному аналізі суд приходить до висновку, що у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних. При цьому не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку.

Крім цього відсутність контрагентів позивача за місцем реєстрації не може свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань, як не може свідчити про вказане і відсутність достатніх (на думку контролюючого органу) матеріальних та трудових ресурсів, зокрема виробничих баз, складських приміщень, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин контрагенти позивача не були позбавлені права укладати з іншими суб`єктами господарювання договорів з метою виконання своїх зобов`язань перед позивачем.

Висновки податкового органу про можливі порушення податкового законодавства зі сторони контрагентів позивача не є підставою для висновку про порушення саме позивачем вимог податкового законодавства та про відсутність у покупця права на формування податкового кредиту з ПДВ з фактом оплати. В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» позивач та контрагенти позивача є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Ця правова позиція знайшла своє втілення у правовій позиції, висловленій у постановах Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47аЮ , від 31.10.2014 року у справі № 21-318а14, від 20.06.2017 р. у справі № 21-1807а16, від 27.01.2016 р. у справі № 21-5333а15.

Зазначена позиція також узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яку суди України застосовують як джерело права, відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Так, Європейський Суд з прав людини, у своєму рішенні від 22.01.2009 р. у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню.

Суд звертає увагу, що наявні в справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад з метою проведення безтоварних операцій та отримання незаконної податкової вигоди, а отже при складанні акту перевірки контролюючим органом використано необґрунтовані дані, а також суб`єктивні припущення, які не мають підтверджуючих доказів та належного обґрунтування. Таким чином, висновки акту податкової перевірки є необґрунтованими, а винесені на його основі повідомлення-рішення - протиправними.

Проаналізувавши наведені норми та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що укладений правочини між позивачем та ТОВ «Роніс Груп», ТОВ «Телайн Буд», ТОВ «Сертекс Плюс», ТОВ «Сейв Макс Груп» є дійсними, виконаними сторонами в повному обсязі, без претензій та зауважень, не кім не оскарженими та у судовому порядку не визнані не дійсними.

Суд вказує, що про фактичне виконання вищезазначених договорів свідчать первинні бухгалтерські та податкові документи, виписані відповідно до п.9.2. ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні" і п.2.4. ст.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Податкові накладні, складені на виконання операцій позивачем з вказаними контрагентами, не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу п.201.1, 201.4, 201.6 ст.201 Податкового кодексу України спричиняють втрату податковими накладними юридичної сили і доказовості.

Щодо посилання відповідача на ту обставину, що контрагенти позивача ТОВ «Сертекс Плюс», ТОВ «Телайн Буд» , ТОВ «Роніс Груп» є учасником кримінальних проваджень за фактом скоєння злочину, передбаченого статтею 205, 209, 212 Кримінального кодексу України, то зазначене посилання суд вважає необґрунтованим, оскільки доказів яків б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи не може слугувати належним доказом фіктивності вище зазначених господарських операцій.

Отже, висновки Головного управління ДФС у Харківській області, викладені в акті перевірки є лише припущеннями, які не обґрунтовані належними засобами доказування.

Відповідачем не доведено факт порушення позивачем зазначених вище норм податкового законодавства.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що податкове повідомлення-рішення №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 3 710 852,50 грн. (в тому числі 2 968 862,00 грн. основного платежу та 742 170,50 грн. штрафних санкцій) та податкове повідомлення-рішення №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4 123 170,00 грн. (в тому числі 3 298 536,00 грн. основного платежу та 824 634,00 грн. штрафних санкцій) прийняті Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області з порушенням норм чинного законодавств України є необґрунтованими та таким, що не відповідають вимогам законодавства та підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "РА "МЕГАПОЛІС" (61010, м. Харків, вул. Георгіївська, буд 10, оф.4) до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46) про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 3 710 852,50 грн. (в тому числі 2 968 862,00 грн. основного платежу та 742 170,50 грн. штрафних санкцій) та податкове повідомлення-рішення №2 від 26.06.2019р., яким було збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 4 123 170,00 грн. (в тому числі 3 298 536,00 грн. основного платежу та 824 634,00 грн. штрафних санкцій).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 29 серпня 2019 року.

Суддя Спірідонов М.О.