Справа № 400/1502/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 р. № 400/1502/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», пр-т Героїв Сталінграду, буд.113/1, м. Миколаїв, 54025

до відповідача:Миколаївської митниці ДФС, вул.Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017

про:визнання протиправним та скасування рішення від 09.04.2019 р. №UA504170/2019/004700,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Дон" (далі - позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі - відповідач) з вимогою визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 09.04.2019 MUA504000/2019/000236/2.

Ухвалою суду від 30.05.2019р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що рішення відповідача не відповідають положенням митного законодавства та є необгрунтованим. Відповідач в оскаржуваному рішенні вказав, що позивачем не було надано всіх документів для підтвердження митної вартості товарів, що підлягали митному оформленню. Позивач вважає, що під час митного оформлення товару, відповідно до ч. 2 ст. 53 кодексу України (далі - МК України), ним було надано вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товару та які позивач додав до матеріалів справи для підтвердження правомірності своїх дій. Крім того, позивач вважає, що відповідач у своєму рішенні безпідставно посилається на те, що позивач не зазначив про наявність/відсутність переліку витрат (складових митної вартості), формально та безпідставно вигадує не існуючи підстави для коригування митної вартості оцінюваних товарів, а також відповідач не навів достатніх підстав для надання позивачем додаткових документів, а саме наявність в наданих позивачем документах розбіжностей, наявність ознак підробки, або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості в конкретних документах. Таким чином, позивач вважає, що митний орган не мав права витребувати у товариства додаткові документи, що протирічить вимогам митного законодавства та митного оформлення товару.

Віповідач проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зазначає, що Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Для здійснення митного контролю та митного оформлення декларантом ТОВ «Техноторг Дон» було надано документи, перелік яких зазначено у гр. 44 митної декларації.

Перевіривши надані позивачем документи, митний орган встановив, що такі документи містять розбіжності щодо витрат на навантаження, а саме, - відповідно до п.2.1 контракту № 01 від 01.02.2017 ціна на товар включає вартість пакування, маркування і навантаження. При цьому, відповідно до довідки про транспортні витрати від 05.04.2019 № 1 Перевізником понесені витрати на навантаження у розмірі 500 грн. Надані позивачем документи не підтверджують, на думку відповідача, включення в повному обсязі до митної вартості товарів фактичних витрат підприємства на транспортування товарів до митного кордону України, що призвело до заявления недостовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Таким чином надані документи містять розбіжності щодо документів, які стали підставою для здійснення оплати оцінюваного товару, і, як наслідок, фактична оплата за товар не підтверджена об`єктивними даними.

Позивач не погоджуючись з думкою відповідача викладеної у відзиві на позовну заяву, зазначив у відповіді на відзив, що висновки відповідача є помилковими і якщо відповідач вважає, що у позивача були витрати пов`язані із страхуванням вантажу та навантаженням у графі №33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA504000/2019/000236/2 від 09.04.2019, то відповідачу слід було б зазначити би про такі витрати із посиланням на документальне обґрунтування, проте не маючи взагалі таких даних протиправно і безпідставно посилається про відсутність в наданих документах даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на страхування, навантаження). А в силу вимог ст.53 МК України, відповідач не мав права витребовувати додаткові документи, крім тих, що визначені пунктом 3 вказаної вище статті МК України.

З врахуванням положень частин 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Суд дослідив матеріали і обставини справи, встановив наступне.

01.02.2017 між ТОВ «Техноторг-Дон» та LOAD-LOK POLSKA Sp.z.o.o. (Продавець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №01, відповідно до якого з урахуванням Специфікації №6 від 22.03.2019 Продавцем здійснювалась поставка товару - запасні частини до техніки на суму 21 702,50 Євро.

Відповідно до Специфікації №6 від 22.03.2019 продавець поставляє покупцю товар на умовах EXW - Зеленка, Польша, строк поставки квітень 2019 .

З метою розмитнення товару, що прибув на митну територію України позивачем 08.04.2019 було подано електронну митну декларацію №UА504170/2019/004652 щодо здійснення митного контролю та митного оформлення товару - запасні частини до техніки.

Для підтвердження митної вартості товару були надані: контракт №01 від 01.02.2017, Специфікація №6 від 22.03.2019, рахунок-фактура №20/Е/2019 від 28.03.2019, платіжне доручення №113 від 26.03.2019, довідка ПП «Соловій-Транс» вих. №1 від 05.04.2019 про транспортні витрати. Митна вартість товару у митній декларації була заявлена за основним методом оцінки - за ціною контракту.

Відповідач своїм листом повідомив позивача про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару. На виконання вимог митниці позивач надав (згідно листа вих. №б/н від 09.04.2019 ): комерційну пропозицію LOAD-LOK POLSKA Sp.z.o.o. від 22.03.2019 , інформація щодо цін реалізації ТОВ «Техноторг-Дон» від 09.04.2019, лист LOAD-LOK POLSKA Sp.z.o.o. від 09.04.2019, митну декларацію країни відправлення №19PL442020E0196457 від 01.04.2019 та заявку №1490 від 28.03.2019 на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні.

09.04.2019 року відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів за №UА504000/2019/000236/2, яким визначив митну вартість задекларованого позивачем товару №1 та товару № 2 відповідно на підставі другорядного методу визначення митної вартості - резервного методу.

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 09.04.2019 №UА504000/2019/000236/2 позивач з метою декларувався у вільний обіг, 08.04.2019 подав до митного оформлення електронну митну декларацію №UА504170/2019/004700, за якою сплатив митні платежі згідно з митною вартістю визначеної митним органом.

Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні відповідач вказав, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується у зв`язку з тим, що подані документи не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості (витрат на страхування, навантаження), відсутня інформація щодо наявності/відсутності витрат, зазначених у пунктах 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 Договору від 25.09.2017 №190, директор, зазначений у Договорі від 25.09.2017 №190 є відмінним від директора, зазначеному у Довідці про транспортні витрати від 05.04.2019 №1; декларантом не надана проформу інвойс №1 7/р/20179; зазначений у ній не містить дати, договір № 190 від 25.09.2017 містить неякісне зображення печатки ПП «Соловій-Транс» та підпису директора ОСОБА_1 , відсутня документальна інформація щодо оплати за оцінюваний товар згідно конкретного проформи-інвойсу №17/р/20179; декларантом не надано в повному обсязі витребувані митним органом додаткові документи для підтвердження митної вартості, надані документи не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості.

З цього приводу суд зазначає наступне.

В силу ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ст. 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Главою 9 (ч. 1, ч. 2 ст. 57 МК України) встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту є метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Згідно ч. 4 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну.

Також в ч. 10 ст. 58 МК Україні, передбачено вичерпний перелік витрати, які додаються до митної вартості, якщо при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Таким чином, суд вважає, що позивач під час митного оформлення товару, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товару і для підтвердження, якої були надані наступні документи, а саме:

1) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності (підтверджується контрактом №01 від 01.02.2017 та Специфікацією №6 від 22.03.2019 );

2) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу) (підтверджується рахунком-фактурою №20/Е/2019 від 28.03.2019 );

3) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (підтверджується платіжним дорученням №113 від 26.03.2019 );

4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (підтверджується товарно-транспортною накладною (CMR) №0108054 від 01.04.2019 та довідкою ПП «Соловій - Транс» вих. №1 від 05.04.2019 про транспортні витрати).

Серед вичерпного переліку складових митної вартості оцінюваного товару зазначених у ч. 10 ст. 58 МК України, які не включалися у ціну товару у позивача були лише витрати на транспортування оцінюваних товарів до митної території України, про ці витрати зазначено у довідці ПП «Соловій-Транс» вих. №1 від 05.04.2019 про транспортні витрати, інших витрат не включених у ціну товару позивач не мав.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що митна вартість оцінюваного товару складалась з безпосередньої вартості цих товарів, що підтверджується Специфікацією №6 від 22.03.2019, рахунком-фактурою №20/Е/2019 від 28.03.2019 та платіжним дорученням №113 від 26.03.2019, а також витрат на транспортування оцінюваних товарів до митної території України, що підтверджується довідкою ПП «Соловій-Транс» вих. №1 від 05.04.2019 про транспортні витрати, а отже всі числові значення складових митної вартості були у розпорядженні Відповідача під час митного оформлення.

Отже, відповідно до приписів ч. 7 ст. 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товару з підстав подання позивачем документів, які нібито не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості є протиправним та підлягає скасуванню.

Вказане твердження відповідача спростовуються контрактом №01 від 01.02.2017, який був у розпорядженні митного органу. У п. 2.1. Контракту зазначено, що « 2.1. Цены на Товар, подлежащий поставке по настоящему Контракту, устанавливается в EURO и включает в себя стоимость упаковки, маркировки и погрузки».

Також відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, законодавець зазначає, що лише за умови, якщо здійснювалось страхування декларант надає страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Проте, оцінюваний товар не страхувався, про що зазначав Перевізник ПП «Соловій- Транс» у довідці про транспортні витрати вих. №1 від 05.04.2019р., а такі документи були у розпорядженні відповідача під час митного оформлення оцінюваного товару.

У частині 10 ст. 58 МК України зазначений вичерпний перелік витрат (складових митної вартості), що не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті серед вичерпного переліку яких не має таких витрат, як зміна маршруту руху п. 4.3, витрати водія пов`язані з неправильним оформленням документів позивачем та документально підтверджених п. 4.4, витрати на простій транспортного засобу з вини Позивача п. 4.5, а також оплата Перевізником грошових коштів за несвоєчасне надання автомобіля під завантаження п. 4.6 Договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні №190 від 25.09.2017 . _

Якщо відповідач вважав, що вищезазначені витрати були за п. 4.3, п. 4.4, п. 4.5 та п. 4.6 Договору №190 від 25.09.2017 і вони всі відносяться до п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України, тобто до витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України відповідач у графі №33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UА504000/2019/000236/2 від 09.04.2019р., то на думку суду, слід було б зазначити про такі витрати із посиланням на документальне обґрунтування, проте не маючи взагалі таких данихммитний орган безпідставно посилається, що позивач не зазначив про наявність/відсутність таких витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України зазначений вичерпний перелік підстав для коригування митної вартості оцінюваного товару серед якого не має такої підстави, як директор зазначений у договорі відмінний від директора зазначеного у довідці про транспортні витрати.

Договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні №190 від 25.09.2017 був підписаний директором ПП Соловій-Транс» ОСОБА_2 , яка на той час 25.09.2017 була директором підприємства.

Станом на день підписання довідки ПП «Соловій-Транс» вих. №1 від 05.04.2019 згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, директором підприємства Перевізника - ПП «Соловій-Транс» зазначена ОСОБА_3 , яка підписала довідку про транспортні витрати, а ОСОБА_2 зазначена, як засновник юридичної особи ПП «Соловій-Транс».

Отже, така підстава для коригування митної вартості оцінюваного товару є безпідставною та не стосується взагалі питань митної вартості оцінюваного товару.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

На товар, що оцінювався під час митного оформлення був наданий рахунок-фактура №20/Е/2019 від 28.03.2019 , оскільки товар є об`єктом купівлі-продажу, а рахунок- проформа з огляду на вищезазначені приписи надається, якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу.

З огляду на вищезазначене позивач під час митного оформлення оцінюваного товару не міг надати жодних рахунків-проформ на оцінюваний товар, а серед переліку товаросупровідних документів на оцінюваний товар позивач не надавав відповідачу ніякої проформи інвойсу №17/р/20179 без зазначення у ній дати.

Щодо договору N190 від 25.09.2017, який містить неякісне зображення печатки ПП «Соловій-Транс» та підпису директора ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України зазначений вичерпний перелік підстав для коригування митної вартості оцінюваного товару серед якого не має такої підстави, як неякісне зображення печатки або підпису на документі.

Також під час витребування додаткових документів за запитом відповідача про надання додаткових документів передбачених ч. 3 ст. 53 МК України серед підстав для витребування додаткових документів не зазначалася така підстава, як неякісне зображення печатки ПП «Соловій-Транс» та підпису директора ОСОБА_1 на договорі на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні №190 від 25.09.2017 , який є в оригіналі у позивача і міг бути наданий в іншій якості або в оригіналі.

Документальною інформацією оплати оцінюваного товару в сумі 21 702,50 Євро, що був предметом митного оформлення є платіжне доручення №113 від 28.03.2019 , що було надано відповідачу під час митного оформлення, де в графі №70 у призначенні платежу зазначено: попередня оплата за контрактом №01 від 01.02.17, специфікація 6 від 22.03.19.

Специфікація №6 від 22.03.2019 до контракту №01 від 01.02.2017 підписана на загальну суму 21 702,50 Євро.

З огляду на вищезазначене у відповідача була документальна інформація щодо оплати оцінюваного товару, про те з незрозумілих для суду підстав, відповідач посилається на проформу-інвойс №17/р/20179, яка взагалі не надавалась позивачем під час митного оформлення оцінюваного товару, а відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України позивач надав відповідачу рахунок-фактуру №20/Е/2019, а рахунок-проформа надається, якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем були надані всі документи для митного оформлення товару відповідно до ч.3 ст.53 КМ України, а відповідач в обґрунтування прийнятого ним рішення, не навів перед судом обґрунтованих підстав для надання позивачем додаткових документів, які б підтверджували наявність в наданих позивачем документах розбіжностей, наявність ознак підробки, або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості в конкретних документах.

Таким чином, суд вважає, що митний орган не мав права витребувати у позивача додаткові документи.

Проте позивач на вимогу митного органу надав додаткові документи передбачені п. 4, п. 6 та п. 7 ч. 3 ст. 53 МК України, що були у нього в наявності, а саме комерційну пропозицію LOAD-LOK POLSKA Sp.z.o.o. від 22.03.2019 , інформацію щодо цін реалізації ТОВ «Техноторг-Дон» від 09.04.2019 , лист LOAD-LOK POLSKA Sp.z.o.o. від 09.04.2019, митну декларацію країни відправлення M19PL442020E0196457 від 01.04.2019 та заявку №1490 від 28.03.2019 на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні та зазначив про відсутність у позивача висновку про якісні та вартісні характеристики товарів передбаченого п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України та просив здійснити митне оформлення товару, за заявленою позивачем митною вартістю.

З витребуваних додаткових документів позивач не зміг надати відповідачу лише один документ і лише у зв`язку з відсутністю такого документу в наявності у позивача.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 53 МК України декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний надати (за наявності) додаткові документи.

Тобто законодавець припускає, що таких документів може не бути у декларанта, або не існувати взагалі, а тому ненадання всіх витребуваних додаткових документів не є підставою для коригування митної вартості товару.

Отже, позивач під час митного оформлення товару, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України надав вичерпний перелік документів, які підтверджують митну вартість товару.

З огляду на вищезазначене, надані позивачем документи містять всі дані відповідно до обраного позивачем методу визначення митної вартості - основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Ціна оцінюваного товару підтверджується Специфікацією №6 від 22.03.2019 , рахунком- фактурою №20/Е/2019 від 28.03.2019 та платіжним дорученням №113 від 26.03.2019р., які не місять розбіжностей щодо асортименту, кількості та ціни товару, а складові митної вартості оцінюваного товару - тобто витрати які не включались у ціну товару - підтверджуються довідкою ПП «Соловій - Транс» вих. №1 від 05.04.2019 про транспортні витрати п. 5 ч. 10 ст. 58 МК України, інших витрат окрім перевезення товару до митного кордону України у позивача не було.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не довів та не обґрунтував її належним чином, не надав достатніх доказів, які б підтверджували наявність фактів зазначених в його рішенні про коригування митної вартості товару чим порушив права позивача.

За таких обставин позов належить задовольнити, оскільки він обґрунтований та підтверджений матеріалами справи.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (пр-т Героїв Сталінграду, буд.113/1, м. Миколаїв, 54025, код ЄДРПОУ ) до Миколаївської митниці ДФС (вул.Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської митиці ДФС () про коригування митної вартості товарів від 09.04.2019 MUA504000/2019/000236/2.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС (вул.Московська, 57-А, м. Миколаїв, 54017, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (пр-т Героїв Сталінграду, буд.113/1, м. Миколаїв, 54025, код ЄДРПОУ ) судовий збір в розмірі 1921,00грн., сплачений платіжним дорученням № 9254 від 17.05.2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов