Справа № 160/1967/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15 травня 2019 року Справа № 160/1967/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі судового засідання Тонояні А.К.
в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 року № 15 в частині не зарахування решти періодів роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Залелія Царичанського району Дніпропетровської області, нкпп НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , дояркою у колгоспі,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 березня 2019 р. провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
13.12.2018 року Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, було розглянуто заяву ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Так, рішенням про результати розгляду заяви від 13.12.2018 р. №15 встановлено наступне.
Згідно трудової книжки (виданої КСП «За мир») ОСОБА_1 працювала в колгоспі «За мир», який в 1996 р. перейменовано в КСП «За мир» та з 29.06.2000 р. реформовано у СВК «За мир»: з 27.10.1987 р. прийнята в члени колгоспу «За мир» з 23.04.2000 р. звільнена.
Відповідно до ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію на пільгових умовах мають жінки, які працюють доярками (оператори машинного доїння) свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства за умови виконання норм обслуговування, після досягнення 55 років і при стажі на зазначеній роботі не менше як 20 років.
Згідно виписки з Єдиного державного реєстру державна реєстрація СВК «За мир» припинена у зв`язку з банкрутством.
У такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 Р. №18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Документи ліквідованого підприємства передані на зберігання до Комунальної установи «Царичанський районний трудовий архів».
В довідках від 23.02.2018 Р. № 199 - № 208 зазначено, що в книгах обліку праці та нарахування заробітної плати працівникам колгоспу «За мир» значиться ОСОБА_1 з листопада 1987 р. по квітень 2000 р.
Посада «доярка» вказана: в січні 1991,1992, 1993,1994,1995, 1996, 1997, 1998, 1999 рр.. Будь-які інші документи, підтверджуючі роботу заявниці на посаді доярки на розгляд комісії не надано.
За таких обставин комісією прийнято рішення про підтвердження лише періодів роботи з 01.01.1991 р. по 31.01.1991 р., з 01.01.1992 р. по 31.01.1992 р., з 01.01.1993 р. по 31.01.1993 р., з 01.01.1994 р. по 31.01.1994 р., з 01.01.1995 р. по 31.01.1995 р., з 01.01.1996 р. по 31.01.1996 р., з 01.01.1997 р. по 31.01.1997 р., з 01.01.1998 р. по 31.01.1998 р., з 01.01.1999 р. по 31.01.1999 р., для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.5 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вважає, що рішення Комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 р. №15 є незаконним, таким що прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття законного рішення та ґрунтуються не на доказах, а на власних припущеннях, тобто не відповідає критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єкта владних повноважень, визначених ч. З ст. 2 КАС України в частині не зарахування решти періодів роботи позивача - ОСОБА_1 за даними трудової книжки колгоспника.
14.03.2019 р. за вх.№1813/19-ел, шляхом електронного зв`язку на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, від повноважного представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований наступним.
Позивач - ОСОБА_1 досягла пенсійного віку 12.05.2013 р. Із заявою про призначення пенсії раніше не зверталась.
Заява про призначення пенсії від позивача - ОСОБА_1 надійшла на адресу ПФ України 23.10.2018 р.
Відповідач зазначає, що до заяви від 23.10.2018 р. додані наступні документи, а саме: трудова книжка колгоспника серія НОМЕР_2 від 29.10.1987 року; довідка та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; інформація від 11.05.2012 р. №56/04-17/12 Царичанської районної державної адміністрації; ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2003 р.; історична довідка від 22.02.2018 р. №171 та архівна довідка від 22.02.2018 р. №172, видані архівним відділом Царичанської районної державної адміністрації; архівні довідки про стаж роботи та заробітну плату від 23.02.2018 р. №199-208, видані комунальною установою «Царичанський районний трудовий архів» Царичанської районної ради; рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 р.; довідка від 29.10.2018 р. №520 ДП «Націонал-Плюс» ПП «Націонал» про період роботи з 24.03.2001 р. по теперішній час на посаді доярки.
Колгосп «За мир», який перейменовано в ЕСП «За мир», реформовано у СВК «За мир» та ліквідовано.
Відповідач також зазначає, що для встановлення спеціального стажу за періоди роботи позивача - ОСОБА_1 в колгоспі «За мир», КСП «За мир» та СВК «За мир» направлені необхідні документи на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
Документи стосовно ТОВ «Промінь» позивачем не надавалися. Доказів того, що підприємство являлось сільськогосподарським також не надано.
09.01.2019 р. на адресу ПФ України надійшло рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років №15 від 13.12.2018 р. про зарахування до пільгового стажу відповідно до п.5 ч.2 ст.14 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів роботи з 01.01.1991 р. по 31.01.1991 р., з 01.01.1992 р. по 31.01.1992 р., з 01.01.1993 р. по 31.01.1993 р., з 01.01.1994 р. по 31.01.1994 р., з 01.01.1995 р. по 31.01.1995 р., з 01.01.1996 р. по 31.01.1996 р., з 01.01.1997 р. по 31.01.1997 р., з 01.01.1998 р. по 31.01.1998 р., з 01.01.1991 р. по 31.01.1999 р., який складає - 0 років 08 місяців 09 днів.
Рішення комісії було прийнято на підставі первинних документів, трудової книжки та інших документів, наданих позивачем.

Відповідно до довідки від 29.10.2018 р. №520 ДП «Націонал - Плюс» ПП «Націонал» спеціальний стаж позивача на посаді доярки складає 14 років 04 місяці 07 днів.

Згідно наданих документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах страховий стаж роботи позивача складає 32 роки 08 місяців 16 днів в тому числі спеціального стажу на посаді доярки - 15 років 00 місяців 16 днів.

У зв`язку із вищевикладеним, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як доярці відповідно до п.5 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного спеціальний стаж роботи дояркою 20 років.

На підставі викладеного вище, відповідач просить суд в задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

014.04.2019 р. позивачем, шляхом поштового зв`язку, було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповідь на відзив від 01.04.2019 р. вх.№16549/19, в тексті якого зазначено наступне.

Доводи представника відповідача про те, що позивачем - ОСОБА_1 не подавались документи стосовно ТОВ «Промінь», не відповідають дійсності.

Позивач зазначає, що у матеріалах справи в додатках до позовної заяви надано архівну довідку КУ «Царичанський районний трудовий архів» Царичанської РДА від 23.02.2018 р. № 204 про нараховану заробітну плату працівникам ТОВ «Промінь» Царичанського району Дніпропетровської області, про кількість відпрацьованих людино-днів та займану посаду. Щодо виду діяльності підприємства, позивач була зарахована до ТОВ «Промінь» дояркою по переводу з КСП «За мир», що підтверджується записом № 3 у трудовій книжці.

Вказана довідка в тому рахунку була предметом розгляду справи окремого провадження про встановлення факту належності документів по справі, розглянутою рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2018 року № 196/1079/181 та яке також було надане у додатках до адміністративного позову,

Спір у цивільній справі № 196/1079/181 виник внаслідок того, що відповідачем листом від 16.07.2018 року № 252/02.40/26, позивача було повідомлено про відсутність можливості прийняття від неї для призначення пенсії по віку як доярці, архівних довідок про стаж роботи за № 199-204 та заробітну плату за № № 205-208 від 23.02.2018 р., виданих КУ «Царичанський районний трудовий архів» Царичанської районної ради, так як в архівних довідках є розходження з паспортом в написанні імені та по батькові.

Тому доводи відповідача про те, що заява про призначення пенсії на пільгових умовах надійшла лише 23.10.2018 р. не відповідає дійсності. Оскільки, у задоволенні первинної заяви відповідачем було відмовлено 16.07.2018 року, що підтверджується листом від 16.07.2018 р. № 252/02.40/26. Позивач не може взяти на себе відповідальність за несвоєчасне надходження заяви від громадян внаслідок неврегульованого відповідачем документообігу. Отже, первинна заява, як зазначає позивач, подана останнім вчасно.

У відповідності до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не підлягають доказуванню.

В судове засідання, призначене на 15.05.2019 р., сторони не з`явились.

15.04.2019 р. позивачем було додано до матеріалів позовної заяви заяву від 15.04.2019 р. про подальший розгляд справи без участі останньої, із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Відомості про вручення судової повістки представнику відповідача, в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.

Будь-яких заяв чи клопотань від представника відповідача на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання, як позивача, так і представника відповідача, думка останніх щодо переходу до розгляду справи по суті суду невідома.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 15.05.2019 року.

Зважаючи на викладене, та, відповідно до ст. 229 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваного технічного засобу судом не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як пенсіонер, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.

23.10.2018 р. позивачем - ОСОБА_1 було подано до ПФ України заяву про призначення перерахунку пенсії.

20.12.2018 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено на адресу ОСОБА_1 лист «Про результати розрахунку» від 20.12.2018 р. за №30605/03-01/26, в тексті якого зазначено, що документи, подані ОСОБА_1 були розглянуті на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та направлено ОСОБА_1 копію рішення.

Так, 13.12.2018 р. Комісією Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 винесено рішення про результати розгляду заяви, в тексті якого зазначено наступне.

Згідно трудової книжки (виданої КСП «За мир») ОСОБА_1 працювала в колгоспі «За мир», який в 1996 р. перейменовано в КСП «За мир» та з 29.06.2000 р. реформовано у СВК «За мир»: з 27.10.1987 р. прийнята в члени колгоспу «За мир» 23.04.2000 р. звільнена.

Відповідно до ст.114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію на пільгових умовах мають жінки, які працюють доярками (оператори машинного доїння) свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства за умови виконання норм обслуговування, після досягнення 55 років і при стажі на зазначеній роботі не менше як 20 років.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру державна реєстрація СВК «За мир» припинена у зв`язку з банкрутством.

У такому випадку підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Документи ліквідованого підприємства передані на зберігання до Комунальної установи «Царичанський районний трудовий архів».

В довідках від 23.02.2018 р. № 199 - № 208 зазначено, що в книгах обліку праці та

нарахування заробітної плати працівникам колгоспу «За мир» значиться ОСОБА_1 з листопада 1987 р. по квітень 2000 р.

Посада «доярка» вказана: в січні 1991,1992, 1993,1994,1995, 1996, 1997, 1998, 1999 років. Будь-які інші документи, підтверджуючі роботу заявниці на посаді доярки на розгляд комісії не надано.

За таких обставин комісією прийнято рішення про підтвердження періодів роботи з 01.01.1991 р. по 31.01.1991 р., з 01.01.1992 р. по 31.01.1992 р., з 01.01.1993 р. по 31.01.1993 р., з 01.01.1994 р. по 31.01.1994 р., з 01.01.1995 р. по 31.01.1995 р., з 01.01.1996 р. по 31.01.1996 р., з 01.01.1997 р. по 31.01.1997 р., з 01.01.1998 р. по 31.01.1998 р., з 01.01.1999 р. по 31.01.1999 р., для зарахування до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.5 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що в матеріалах справи містяться історична довідка від 22.02.2018 р. №171, видана архівним відділом Царичанської райдержадміністрації Дніпропетровської області в тексті якої зазначено, що колгосп «За мир» був перейменовано на в колективне сільськогосподарське підприємство (КСП) «За мир», на підставі свідоцтва про державну реєстрацію від 04 квітня 1996 року. Реєстраційний номер НОМЕР_3 .

КСП «За мир» реформоване в сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК) «За мир» від 29 червня 2000 року реєстраційний номер, 0110096.

22.02.2018 р. архівним відділом Царичанської районної державної адміністрації Дніпропетровської області було надано відповідь на звернення від 12.02.2017 р. вх.№45 архівний відділ Царичанської райдержадминістрації повідомляє, що надати довідки про встановлений мінімум вихододнів та про виконання встановлених норм обслуговування корів у колгоспі (КСП) «За мир» на прізвище ОСОБА_1 за 1996 р. немає можливості, у зв`язку з відсутністю інформації.

При цьому, суд зазначає, що в матеріалах справи містяться архівні довідки, а саме: від 23.02.2018 р. №199; від 23.02.2018 р. №200; від 23.02.2018 р. №201; від 23.02.2018 р. №202; від 23.02.2018 р. №2013; від 23.02.2018 р. №204; від 23.02.2018 р. №205; від 23.02.2018 р. №206; від 23.02.2018 р. №2017; від 23.02.2018 р. №208; від 23.02.2018 р.

В матеріалах справи також містяться відомості, що 16.07.2018 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було направлено на адресу ОСОБА_1 лист від 16.07.2018 р. №252/02.40/26 в тексті якого зазначено, що в ПФ України не має можливості прийняти від ОСОБА_1 для призначення пенсії по віку як доярці архівні довідки про стаж роботи за №№199-204 та заробітну плату за №№205-208 від 23.02.2018 р., видані КУ «Царичанський районний трудовий архів» Царичанської оайонної ради, так як в архівних довідках є розходження з паспортом в написанні імені по батькові (в документах значиться ОСОБА_1 - « ОСОБА_1.», « ОСОБА_1», « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1», « ОСОБА_1 » , « ОСОБА_1 . » , « ОСОБА_1 », « ОСОБА_1 » - за паспортом « ОСОБА_1 », на росмові « ОСОБА_1 »).

Водночас, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься рішення Царичанського районного суду Дніпроптеровської області від 11.09.2018 р. у справі №196/1079/18 (№ провадження 2-о/196/58/2018) яким у заявлені вимоги ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, задоволено в повному обсязі.

Встановлено факт належності виданих КУ "Царичанський районний трудовий архів" архівних довідок: №199 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я "ОСОБА_1."; №200 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я "ОСОБА_1"; №201 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я " ОСОБА_1"; №202 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я " ОСОБА_1"; №203 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я "ОСОБА_1."; №204 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я " ОСОБА_1"; №205 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я « ОСОБА_1"; №206 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я " ОСОБА_1"; №207 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я " ОСОБА_1"; №208 від 23.02.2018 року, виданої на ім`я " ОСОБА_1", саме заявнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці села Залелія Царичанського району Дніпропетровської області.

Суд зазначає, що зазначене вище рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2018 р. у справі №196/1079/18 (№ провадження 2-о/196/58/2018) набрало законної сили 12.10.2018 р., що підтверджується відповідною відміткою на примірнику даного рішення, копія якого міститьмя в матеріалах справи.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до трудової книжки колхозника, далі мовою оригіналу - ОСОБА_1 , 11.05.1963 г.р. (дата заполнения - 29.10.1987 р.), остання в період з 27.10.1987 року по 31.12.1990 року; з 01.02.1991року по 31.12.1991 року; з 01.02.1992 року по 31.12.1992року; з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року; з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року; з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року; з 01.02.1996 року по 31.12.1996 року; з 01.02.1997 року по 31.12.1997 року; з 01.02.1998 року по 31.12.1998 року; з 01.02.1999 року по 23.04.2000 року; з 24.04.2000 року по 23.03.2001 року працювала на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п.5 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою визначено, що жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядку формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996р. № 254к/96-ВР, ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону Україну «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 р. №13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846, тощо.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно ст.26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки після досягнення ними 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.

Згідно з вимогами ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління ПФУ від 18.06.2014 року № 10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до абз.2 ст.56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

До стажу роботи зараховується також:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

б) творча діяльність осіб, передбачених пунктом "в" статті 3 цього Закону. При цьому творча діяльність членів Спілки письменників України, Спілки художників України, Спілки композиторів України, Спілки кінематографістів України, Спілки театральних діячів України, інших творчих працівників, які не є членами творчих спілок, але об`єднані відповідними професійними комітетами, до введення в дію цього Закону зараховується в стаж роботи незалежно від сплати страхових внесків. У цих випадках стаж творчої діяльності встановлюється секретаріатами правлінь творчих спілок республіки починаючи з дня опублікування або першого публічного виконання чи публічного показу твору даного автора;

в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби;

г) служба у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і в гірничорятувальних частинах, незалежно від відомчої підпорядкованості та наявності спеціального або військового звання;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

е) тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи;

є) час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду;

ж) час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку;

з) період проживання дружин осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби з чоловіками в місцевостях, де була відсутня можливість їх працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відтак, відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також зважаючи на п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 від 29 липня 1993 року у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до норм Постанови «Про трудові книжки колгоспників», трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члену колгоспу.

Трудові книжки відкриваються на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу. В трудову книжку колгоспника вносяться такі дані: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: зарахуваннядо членів колгоспу, припинення членства в колгості; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу; відомості про трудову участь: визначення річного мінімуму трудової участі в колективному господарстві та її виконання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Загальною Декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний судовий захист закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права 1966 року (стаття 2) та в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (стаття 13), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пічкур проти України» (заява №10441/06) «оспорюваними нормами Закону конституційне право на соціальний захист поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами».

Крім того, у тексті наведеного вище рішення, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника, є цілком неприйнятним, оскільки користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь - якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) поняття «власності», яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як «майнові права», і, таким чином, як «власність» в цілях вказаного положення.

Відповідно до п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

При цьому, у відповідності до п.26 наведеного вище рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Оцінивши надані сторонами у справі докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст.86 КАС України, та надавши відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника в світлі висновку, викладеного в пункті 25 Рішення Європейського Суду з прав людини «Проніна проти України» (заява №63566/00, Страсбург 18 липня 2006 року), суд приходить до висновку про можливість винесення законного і об`єктивного рішення у справі з урахуванням всіх обставин, наведених вище.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленій позовній заяві, так і відзиві до неї, суд зазначає наступне.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено матеріалами справи, підставою для відмови в призначені пенсії на пільгових умовах, відповідно до п.5 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», стало не включення до загального трудового стажу період роботи ОСОБА_1 , а саме: з 27.10.1987 року по 31.12.1990 року; з 01.02.1991 року по 31.12.1991 року; з 01.02.1992 року по 31.12.1992 року; з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року; з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року; з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року; з 01.02.1996 року по 31.12.1996 року; з 01.02.1997 року по 31.12.1997 року; з 01.02.1998 року по 31.12.1998 року; з 01.02.1999 року по 23.04.2000 року; з 24.04.2000 року по 23.03.2001 року до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 5 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідачем в порушення норм cт.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», якою визначено, що право на пенсію на пільгових умовах мають жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, було протиправно не враховано до загального трудового стажу період роботи ОСОБА_1 з 27.10.1987 року по 31.12.1990 року; з 01.02.1991 року по 31.12.1991 року; з 01.02.1992 року по 31.12.1992 року; з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року; з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року; з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року; з 01.02.1996 року по 31.12.1996 року; з 01.02.1997 року по 31.12.1997 року; з 01.02.1998 року по 31.12.1998 року; з 01.02.1999 року по 23.04.2000 року; з 24.04.2000 року по 23.03.2001 року на посаді доярки, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п.5 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд також зазначає, що відповідно до даних трудової книжки позивача - ОСОБА_1 №НОМЕР_2, виданої 29.10.1987 р. КСП «За мир», та копія якої міститься в матеріалах справи, остання працювала з 27.10.1987 р. по 23.04.2000 р. в колгоспі КСП «За мир»; з 24.04.2000 р. по 23.03.2001 р. дояркою у ТОВ «Промінь» по переводу з КСП «За мир».

Запис у зазначеній вище трудовій книжці ОСОБА_1 за №НОМЕР_2, виданої 29.10.1987 р. про те, що остання 24.04.2000 р. була переведена з ТОВ «Промінь» та зарахована дояркою по переводу до КСП «За мир» підтверджує факт переведення позивача - ОСОБА_1 дояркою у реформоване підприємство.

При цьому, суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 р. у справі №160/1967/19, заяву позивача - про виклик та допит в якості свідків ОСОБА_11 ( АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_12 ( АДРЕСА_7 ) - задоволено.

Ухвалено допитати вищезазначених осіб в якості свідків по адміністративній справі № 106/1967/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги 26, м. Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити певні дії.

Так, у судовому засіданні, призначеному на 15.04.2018 р., судом було допитано у якості свідків, а саме: ОСОБА_11 ( АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_12 ( АДРЕСА_7 )

Зазначеним вище свідкам було повідомлено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та кожним з них було надано присягу та розписку свідка, які містяться в матеріалах справи від 15.04.2018 р., завірену власним підписом останніх.

Щодо допиту у якості свідка ОСОБА_11 , суд зазначає наступне.

Свідок ОСОБА_11 зазначила, що позивач - ОСОБА_1 є сестрою чоловіка останньої. З 1983 року ОСОБА_11 працювала в КПС «Промінь», а з 1986 р., 1987 р. на підприємстві працювала вже й позивач - ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_11 зазначила, що разом з позивачем - ОСОБА_1 працювали доярками, охарактеризувала ОСОБА_1 з позитивної сторони, та зазначила, що під час роботи конфліктних ситуацій не виникало.

Щодо допиту у якості свідка ОСОБА_12 , суд зазначає наступне.

Свідок ОСОБА_12 з 1985 р. працювала телятницею та дояркою в КПС «Промінь».

Як зазначила свідок ОСОБА_12 , мабуть з 1987 р. разом з останньою почала працювати ОСОБА_1 . Під час її роботи на підприємстві були перерви в роботі, однак не суттєві. Охарактеризувала позивача - ОСОБА_1 з позитивної сторони, зазначила, що ОСОБА_1 як працівник відповідальна, конфліктів в роботі не було.

Підсумовуючи зазначені вище показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , суд приходить до висновку, що останні надали суду відповіді стосовно трудової зайнятості позивача - ОСОБА_13 у колгоспі, та підтвердили факт праці позивача - ОСОБА_1 з 1987 р. по теперішній час на підприємстві, а саме: КСП «За мир», який в подальшому перейменований на ТОВ «Промінь» та ДП «Націонал - Плюс».

Відтак, суд зазначає, що відповідач відповідно ч.2 ст.2 КАС України, відмовляючи ОСОБА_1 в призначені пенсії на пільгових умовах діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання принципу рівності перед законом, не запобігаючи всім формам дискримінації; непропорційно, зокрема, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована така відмова.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 р. у справі №172/178/17 (2-а/172/21/2017) (адміністративне провадження №К/9901/3499/17), в якій зазначається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної робот, то для підтвердження соціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про обґрунтування позивачем належними доказами в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до загального трудового стажу період роботи ОСОБА_1 з 27.10.1987 року по 31.12.1990 року; з 01.02.1991року по 31.12.1991 року; з 01.02.1992 року по 31.12.1992 року; з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року; з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року; з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року; з 01.02.1996 року по 31.12.1996 року; з 01.02.1997 року по 31.12.1997 року; з 01.02.1998 року по 31.12.1998 року; з 01.02.1999 року по 23.04.2000 року; з 24.04.2000 року по 23.03.2001 року до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 5 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № 0.0..1 від 26.02.2019 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги 26, м.Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити певні дії, суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області, а саме, судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Керуючись ст.ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги 26, м.Дніпро, 49094) про визнання дій протиправними; зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.12.2018 року № 15 в частині не зарахування решти періодів роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Залелія Царичанського району Дніпропетровської області, нкпп НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , дояркою у колгоспі,

КСП «За мир», СВК «За мир» та ТОВ «Промінь» Царичанського району Дніпропетровської області, а саме: з 27.10.1987 року по 31.12.1990 року; з 01.02.1991року по 31.12.1991 року; з 01.02.1992 року по 31.12.1992 року; з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року; з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року; з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року; з 01.02.1996 року по 31.12.1996 року; з 01.02.1997 року по 31.12.1997 року; з 01.02.1998 року по 31.12.1998 року; з 01.02.1999 року по 23.04.2000 року; з 24.04.2000 року по 23.03.2001 року до стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, відповідно до п. 5 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути на Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та підтвердити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Залелія Царичанського району Дніпропетровської області, нкпп 2314] 08840, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , стаж роботи (загальний і пільговий) на підставі записів в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 , виданої КСП «За мир» 29.10.1987 року, архівних довідок про стаж роботи та заробітну плату з урахуванням всіх періодів роботи позивача дояркою в колгоспі «За мир», КСП «За мир», СВК «За мир», ТОВ «Промінь» Царичанського району Дніпропетровської області, а саме: з 27.10.1987 року по 31.12.1990 року; з 01.02.1991року по 31.12.1991 року; з 01.02.1992 року по 31.12.1992 року; з 01.02.1993 року по 31.12.1993 року; з 01.02.1994 року по 31.12.1994 року; з 01.02.1995 року по 31.12.1995 року; з 01.02.1996 року по 31.12.1996 року; з 01.02.1997 року по 31.12.1997 року; з 01.02.1998 року по 31.12.1998 року; з 01.02.1999 року по 23.04.2000 року; з 24.04.2000 року по 23.03.2001 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження село Залелія Царичанського району Дніпропетровської області, нкпп НОМЕР_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 5 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.05.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова