Справа № 140/2010/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2010/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Волинській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по фінансових санкціях,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості по фінансових санкціях в сумі 17 000,00 грн. до місцевого бюджету.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проведення фактичної перевірки з питань дотримання вимог законодавства щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів торгового павільйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вул. Федорова, 2/В де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 , було встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії, чим порушено вимоги статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) та порушення підпунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) незастосування РРО та невидача на руки розрахункового документа. Порушення зафіксовані в акті перевірки від 05 квітня 2018 року (дата реєстрації акта перевірки) за №03/69/40-01/, на підставі якого позивачем, в межах його повноважень, було прийнято рішення №000691-40 від 03 жовтня 2018 року про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії.

Вказане рішення у встановленому порядку не оскаржене та не скасоване. Відповідач фінансові санкції в добровільному порядку не сплатила, а тому ГУ ДФС у Волинській області просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету заборгованість по фінансових санкціях у розмірі 17 000,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 липня 2019 року задоволено заяву ГУ ДФС у Волинській області про поновлення пропущеного строку звернення до суду, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновлено вказаний строк; прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) сторін.

Копія ухвали від 01 липня 2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою місцезнаходження, що зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення повернулося на адресу суду із довідкою відділення поштового зв`язку «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» та відбитком календарного штемпеля від 05 серпня 2019 року, тобто, в розумінні пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України вказана ухвала є врученою 05 серпня 2019 року.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що працівниками ГУ ДФС у Волинській області 04 квітня 2018 року на підставі наказу №1374 від 03 квітня 2018 року та направлень на фактичну перевірку №182, №183 від 03 квітня 2019 року було проведено фактичну перевірку господарської одиниці торговий павільйон « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташована за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Федорова, 2/В, та належить суб`єкту господарювання ОСОБА_1 , з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами. За результатами перевірки складено акт №03/69/40-01/ від 04 квітня 2018 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» (далі акт перевірки). До перевірки надано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями АС №005723 №60318-64-65108 від 21 березня 2017 року з терміном дії з 01 квітня 2017 року по 01 квітня 2018 року. Актом перевірки, зокрема, зафіксовано, наступна діюча ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями придбана підприємцем на вищезазначене місце торгівлі терміном дії з 05 квітня 2018 року по 05 квітня 2019 року. В період з 01 квітня 2018 року по 04 квітня 2018 року в зазначеному торговому павільйоні відповідач здійснював роздрібну торгівлю без ліцензії алкогольними напоями, перелік яких зазначено в додатку №1 до вказаного акта, що є порушенням статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №481/95-ВР). Факт виявленого порушення підтверджується також письмовими поясненнями продавця торгово павільйону «Продукти» ОСОБА_2 від 04 квітня 2018 року.

03 жовтня 2018 року на підставі акта перевірки начальником ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення №000691-40 про застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР в розмірі 17000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії. Зазначене рішення надіслане відповідачу рекомендованим порядком 03 жовтня 2018 року за вих. №3800/ФОП/03-20-40-01-20. та вручене їй 22 вересня 2018 року.

Копія даного рішення із супровідним листом від 03 жовтня 2018 року за вих. №3800/ФОП/03-20-40-01-20 про роз`яснення порядку його оскарження, порядку та строків сплати фінансових санкцій була надіслана відповідачу рекомендованим порядком. Як слідує з акта від 22 жовтня 2018 року про причини невручення рішення про застосування фінансових санкцій від 03 жовтня 2018 року №, Луцьким відділенням поштового зв`язку Волинської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «УКРПОТШТА» повернуто зазначений рекомендований лист «за закінченням терміну зберігання». Відтак комісія вирішила вважати вказане рішення врученим 22 жовтня 2018 року.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України 481/95-BP від 19 грудня 1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (з наступними змінами та доповненнями).

Як визначено частиною чотирнадцятою статті 15 Закону №481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

У розумінні статті 1 Закону №481/95-ВР алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204,2205, 2206 (крім квасу «живого» бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД. При цьому пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203; ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта підприємницької діяльності на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженим Кабінетом Міністрів України органом виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (пункт 2.1 Рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених наказом ДФС України від 24 жовтня 2014 року №213).

Частиною 1 статті 17 Закону України №481/95-BP встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 17 Закону № 481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України. У разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 6 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790, рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Пунктами 10, 11 цього ж Порядку передбачено, що у разі невиконання суб`єктом господарювання рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду. Суми фінансових санкцій, стягнені відповідно до цього Порядку, зараховуються до бюджету згідно із законодавством.

Рішення про застосування фінансових санкцій від 03 жовтня 2018 року №000691-40 відповідач не оскаржувала, а тому на час розгляду справи зазначене рішення є чинним.

Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як установлено судом на підставі відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18 липня 2019 року припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 (номер запису про припинення у ЄДР: 8005939).

Отже, із 18 липня 2019 року ОСОБА_1 втратила статус підприємця.

Згідно із абзацом другим підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статті 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Органи доходів і зборів проводять процедури зняття з обліку платників податків - фізичних осіб-підприємців відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 травня 2014 року за № 503/25280 (далі -Порядок обліку).

Відповідно до підпункту 1 пункту 11.18 Порядку обліку підставою для зняття фізичної особи - підприємця з обліку у відповідному контролюючому органі є відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем за її рішенням, або за судовим рішенням, або у разі її смерті, або оголошення її померлою, або визнання її безвісно відсутньою, а також відомості відповідної реєстраційної картки.

Відповідно до підпункту 4 пункту 11.18 Порядку обліку державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Реєстру самозайнятих осіб запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Як передбачено підпунктами 5 та 6 пункту 11.18 Порядку обліку врегулювання питань погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу у разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи чи реєстрації у відповідному уповноваженому органі припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи (якщо така реєстрація була умовою ведення незалежної професійної діяльності) здійснюється у порядку, визначеному Податковим кодексом України. Після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізична особа продовжує обліковуватись у контролюючих органах як фізична особа - платник податків, яка отримувала доходи від провадження підприємницької діяльності.

Така фізична особа має забезпечити остаточні розрахунки з податків від провадження підприємницької діяльності, в установлені строки подати відповідному контролюючому органу декларацію за останній базовий податковий (звітний) період, в якій відображаються виключно доходи від проведення підприємницької діяльності.

Отже, державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження такої діяльності, а в даному випадку не звільняє від обов`язку сплати заборгованості з фінансових санкцій, застосованих до таких фізичних осіб як до підприємців за порушення, вчинені до припинення підприємницької діяльності

Також, згідно із приписами статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, в зв`язку з чим заборгованість фізичної особи підприємця зі сплати штрафних санкцій (як суб`єкта господарської діяльності, який припинив підприємницьку діяльність) підлягає стягненню з фізичної особи ОСОБА_1 .

Виходячи із установлених обставин, стягнення заборгованості по фінансових санкціях, встановлених рішенням про застосування фінансових санкцій 03 жовтня 2018 року №000691-40, слід проводити із ОСОБА_1 як із фізичної особи платника податків.

Таким чином, з урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки рішення про застосування фінансових санкцій 03 жовтня 2018 року №000691-40у встановленому порядку не скасоване, за відповідачем обліковується заборгованість з фінансових санкцій в сумі 17000,00 грн., відповідачем добровільно фінансові санкції не сплачено, при цьому відповідач позовних вимог не заперечила, відзиву на позов та доказів на спростування зазначених у позовній заяві обставин суду не надала, тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету заборгованості з фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн. підлягають до задоволення.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 1921,00 грн. згідно із платіжним дорученням від 11 червня 2019 року №1158 з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 139, 162, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету заборгованість з фінансових санкцій у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк