Справа № 160/8451/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 вересня 2019 р. Справа № 160/8451/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозицької І.О.

при секретарі судового засідання Шелгунової І.А.

за участі:

представника заявника Радіновського Р.Л.

представника відповідача Діденка Р.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Італ Україна» про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2019 року о 15:55 години до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі ГУ ДФС у Дніпропетровській області, заявник) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Італ Україна» (далі ТОВ «Італ Україна», відповідач) про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків в порядку ст.283 КАС України, в якій заявник просить суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Італ Україна» ().

В обґрунтування своєї заяви ГУ ДФС у Дніпропетровській області зазначило, що відповідач в порушення п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України не допустив посадових осіб податкового органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Італ Україна» на підставі наказу від 29.08.2019 року № 5131-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Італ Україна» ()». При цьому, заявник посилається на положення ст. 94 Податкового кодексу України, ст. 283 КАС України та вказує на те, що платник податків умисно ухиляється від проведення перевірки та фактично перешкоджає податковому органу здійснювати податковий контроль. Тому, заявник, беручи до уваги те, що адміністративний арешт як винятковий спосіб забезпечення виконання платником податків його зобов`язань застосовується на 24 години, що не в повній мірі спонукає відповідача до виконання таких обов`язків, просить суд підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна відповідача.

Ухвалою суду від 03.09.2019 року було відкрито провадження у цій адміністративній справі та призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 04.09.2019 року об 15:15 год.

У судовому засіданні 04.09.2019 року представник заявника підтвердив доводи заяви та просив задовольнити її у повному обсязі.

Представник відповідача з`явився в судове засідання та надав до суду письмове заперечення, в яких зазначив, що не погоджується з винесеним наказом № 5131-п від 29.08.2019 року, у зв`язку з оскарженням ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. в судовому порядку в Запорізькому апеляційному суді, справа № 335/11400/17, на підставі якої було складено наказ на проведення перевірки відповідача, тому просить суд, закрити провадження у справі, так як вбачається спір про право.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника та представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для звернення заявника до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна, стало рішення в.о. начальника ГУ ДФС у Дніпропетровській області про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 15:00 години 30.08.2019 року. Зазначене рішення було прийняте заявником після відмови відповідача допустити 29.09.2019 року службових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка повинна була проводитись на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29.08.2019 року № 5131-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Італ Україна» ().

29.08.2019 року було виписано направлення на перевірку за № 6011 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства за період з 01.01.2016 року по 31.08.2017 року, тривалістю 4 робочих днів.

За поясненнями заявника, з метою пред`явлення направлень, 30.08.2019 року службовими особами податкового органу був здійснений вихід за податковою адресою ТОВ «Італ Україна».

Однак, директором вказаного підприємства було відмовлено інспектору у допуску до проведення перевірки, про що складений акт від 30.08.2019 року № 48534/04-36-14-09/40612248 «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Італ Україна». При цьому, судом встановлено, що відповідач підписав акт про відмову у допуску до перевірки із зазначенням, що наказ на перевірку є незаконним, та свого наміру оскаржувати його. Це підтверджується копіює акту про відмову у допуску до перевірки від 30.08.2019 року № 48534/04-36-14-09/40612248.

Суд, проаналізувавши обставини справи та наявні у справі докази, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви через наявність спору про право на проведення перевірки, до якої службові особи податкового органу не були допущені, що тягне за собою закриття провадження у справі.

Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

У відповідності до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого, протягом 96 годин має бути перевірена судом.

У свою чергу, особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів, встановлені положеннями ст. 283 КАС України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

В силу вимог частини другої цієї статті, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Разом з тим, у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, наявність спору про право, є підставою для відмови у відкритті провадження за такою заявою.

Суд зазначає, що спір про право, в контексті зазначеної норми, має місце у разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ст. 283 КАС України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, яке було підставою для виникнення обставин для внесення податковим органом заяви в порядку ст. 283 КАС України. Ця незгода виражається, зокрема, у поданому до суду запереченні та доказах оскарження в Запорізькому апеляційному суді, справа № 335/11400/17, ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В., на підставі якої було складено наказ на проведення перевірки відповідача.

Так, з урахуванням наявних в матеріалах справи письмових доказів, а саме: пояснень відповідача до акту про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 30.08.2019 року № 48534/04-36-14-09/40612248, наданих перевіряючім після не допуску їх до проведення перевірки, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає протиправним наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29.08.2019 року № 5131-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Італ Україна» ()», який буде оскаржений в судовому порядку та оскарження ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. в судовому порядку в Запорізькому апеляційному суді, справа № 335/11400/17, на підставі якої було складено наказ на проведення перевірки відповідача, суд вбачає наявність між сторонами спору про право.

Це, у свою чергу, виключає можливість судового провадження за заявою в порядку ст. 283 КАС України.

Таким чином, суд зазначає, що оскарження ухвали судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжної В.В. в судовому порядку в Запорізькому апеляційному суді, справа № 335/11400/17, на підставі якої було складено наказ на проведення перевірки відповідача, відображає незгоду платника з діями податкового органу, які слугували передумовою для внесення подання, та свідчить про наявність спірних аспектів, які потребують вирішення та не підтверджують беззаперечності застосування спеціальних заходів (адміністративного арешту майна).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про наявність спору про право.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 30.11.2018 року, справа № 826/2195/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 283 КАС України, суд вважає за необхідне, закрити провадження за заявою органу ГУ ДФС у Дніпропетровській області стосовно підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

Керуючись ст. ст. 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 160/8451/19 за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Італ Україна» про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, через наявність між сторонами спору про право.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України окремо від рішення суду у випадку, передбаченому пунктом 5 частини 1 статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 04.09.2019 року.

Суддя І.О. Лозицька