Справа № 160/5594/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2019 року Справа № 160/5594/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Фермерського господарства «Говоруха» в особі голови Говорухи Григорія Григоровича до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування постанови про накладення штрафу, -
Фермерське господарство «Говоруха» в особі голови Говорухи Григорія Григоровича (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати незаконною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці України у Дніпропетровській області № ДН1698/274/АВ-ФС/660 від 25.10.2018 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою фермерське господарство «Говоруха» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 116 КЗпП України та накладено штраф у розмірі 11 169, 00 грн.;
- визнати незаконною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН 1698/274/АВ/ІП-ФС/661 від 25.10.2018 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою фермерське господарство «Говоруха» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 47 КЗпП України та накладено штраф у розмірі 3 723, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що відповідач не дотримався вимог Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення №509, який затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2013 року (далі - Порядок №509) щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи та забезпечення його права на участь у розгляді справи.
11.07.2019 року до суду від Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що оскаржувані постанови є законними та обґрунтованими, оскільки інспектуванням було встановлено порушення трудового законодавства.
Крім того, відповідачем зазначено, що на виконання вимог Порядку №509 Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було направлено на адресу позивача рішення про розгляд справи про накладення штрафу № ДН 1698/274/АВ/ІП від 16.10.2018 року.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що головними державними інспекторами відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці відповідно до наказу від 08.10.2018 року № 850-1 та на підставі направлення на інспекційне відвідування від 09.10.2018 року №150 було проведено інспекційне відвідування з питань додержання вимог законодавства про працю Фермерським господарством «Говоруха».
За наслідками інспекційного відвідування складено Акт №ДН1698/274/АВ від 11.10.2018 року, яким встановлено порушення правил оформлення трудових відносин, а саме було порушено вимоги трудового законодавства щодо розрахунку при звільненні.
11.10.2018 року на підставі Акту №ДН1698/274/АВ від 11.10.2018 року контролюючим органом винесено припис № ДН1698/274/АВ/П про усунення виявлених порушень.
Крім того, на підставі виявлених порушень контролюючий орган 16.10.2018 року прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу за № ДН1698/274/АВ/ІП, яким призначив розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 25.10.2018 року.
На підставі Акту №ДН1698/274/АВ від 11.10.2018 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим Ігорем Михайловичем було прийнято постанову №ДН1698/274/АВ-ФС/660 від 25.10.2018 року про накладення штрафу на Фермерське господарство «Говоруха» в розмірі 11 169,00 грн. та постанову №ДН1698/274/АВ-ФС/661 від 25.10.2018 року про накладення штрафу на Фермерське господарство «Говоруха» в розмірі 3 723,00 грн.
Відтак, правомірність підстав, законність і обґрунтованість винесення оскаржуваних постанов про накладення на Фермерське господарство «Говоруха» штрафів є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 із наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 509).
Пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що він визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 КЗпП та частинами 2-7 статті 53 Закону України «Про зайнятість населення».
Згідно із пунктом 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).
Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (пункт 3 Порядку № 509).
Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до приписів пункту 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
Пунктом 6 Порядку № 509 передбачено п`ять способів письмового повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду:
1) рекомендованим листом;
5) шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
При цьому суд звертає увагу на те, що у пункті 6 Порядку № 509 зазначено саме про повідомлення уповноваженими посадовими особами, а не про надіслання повідомлення суб`єктам господарювання та роботодавцям не пізніше, ніж за п`ять днів до дати розгляду їх справи.
Суд зазначає, що всі зазначені способи повідомлення про розгляд справи суб`єктів господарювання є однаково можливими для застосування уповноваженими посадовими особами, тобто рівнозначними, то і їх використання повинно тягнути за собою однакові наслідки для адресатів.
А тому, суд доходить висновку, що використання будь-якого із зазначених способів повинно мати наслідком доведення до відома / сповіщення суб`єктів господарювання та роботодавців про те, що розгляд їх справи буде здійснюватися не раніше п`яти днів від дня отримання такої інформації. Передбачення у Порядку № 509 вказаного строку, на переконання апеляційного суду, обумовлена необхідністю надання суб`єктам господарювання та роботодавцям можливості належним чином підготуватися до захисту своїх прав та у разі необхідності скористатися правом на отримання професійної правничої допомоги.
Окрім того, виходячи із приписів пункту 7 Порядку № 509, за загальним правилом справа повинна розглядатися за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Уповноважена посадова особа вправі розпочати розгляд справи про накладення штрафу за умови встановлення факту повідомлення суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509. Можливість розгляду справи без їх участі чітко обмежена наявністю інформації про повідомлення вказаних осіб відповідно до пункту 6 Порядку № 509 та відсутністю обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи.
Однак, як вбачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, у повноважної особи відповідача станом на час прийняття оскаржуваної постанови були відсутні відомості про належне повідомлення позивача у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509, оскільки саме лише скерування відповідного листа до Укрпошти не може свідчити про доведення до відома позивача про розгляд його справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду.
Той факт, що фактичне одержання надісланого відповідачем повідомлення про розгляд справи не залежить від ГУ Держпраці та знаходиться поза межами його компетенції не звільняє його від виконання обов`язку повідомити суб`єкта господарювання чи роботодавця про розгляд справи не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду у один із способів, що передбачений пунктом 6 Порядку № 509. При цьому суд наголошує на тому, що обраний відповідачем спосіб повідомлення позивача не є єдино можливим, а його використання не виключає можливості паралельного використання будь-якого іншого із передбачених пунктом 6 Порядку № 509 з метою належного доведення до відома позивача інформації про розгляд його справи.
Отже, ключовим правовим питанням у справі є застосування п. 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.
Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Суд звертає увагу на те, що штраф у загальному розмірі 14 892,00 грн., який було застосовано до позивача, є суттєвим.
Особі, до якої застосовуються суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Відтак, таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.
Таким чином відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був інформований належним чином. За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу є протиправною.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.06.2019 року за №813/3415/18.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву Фермерського господарства «Говоруха» в особі Голови Говорухи Григорія Григоворича до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці України у Дніпропетровській області № ДН1698/274/АВ-ФС/660 від 25.10.2018 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою фермерське господарство «Говоруха» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 116 КЗпП України та накладено штраф у розмірі 11 169, 00 грн.;
Визнати незаконною та скасувати Постанову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН 1698/274/АВ/ІП-ФС/661 від 25.10.2018 року про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, якою фермерське господарство «Говоруха» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 47 КЗпП України та накладено штраф у розмірі 3 723, 00 грн.
Стягнути з Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «Говоруха» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський