Справа № 160/7595/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2019 року

м. Київ

справа №160/7595/18

адміністративне провадження №К/9901/23561/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

розглянув матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (процесуальний правонаступник ДПІ у Центральному районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області) подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019.

Відповідач заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 у касаційному порядку.

За змістом статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та дотриманням процесуального строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга відповідача підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням частини першої статті 329 та частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, а підстави, вказані у клопотанні про поновлення строку, є неповажними.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідач посилається на те що, первинно з касаційною скаргою звернувся в межах строку на касаційне оскарження. Проте, згідно з ухвалою Верховного Суду від 09.04.2019 касаційна скарга була повернута у зв`язку з несплатою судового збору. Оскільки, повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення з касаційною скаргою, просить поновити строк на касаційне оскарження.

При цьому, повторно звертаючись із касаційною скаргою, відповідач також не додав до касаційної скарги документ, що підтверджує сплату судового збору.

Причини пропуску особою встановленого законом процесуального строку, зокрема строку на касаційне оскарження можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо ці причини пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежали від волі особи та унеможливили звернення з касаційною скаргою у встановлений законом строк.

Наведені відповідачем підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не підпадають під вище зазначений критерій, оскільки право особи на звернення з касаційною скаргою на судове рішення хоча і не обмежене законом одноразовим зверненням, але може бути реалізоване у встановлений законом строк на подання касаційної скарги. Цей строк може бути поновлений судом в разі його пропуску особою, що звертається із касаційною скаргою, з поважних причин.

Обставини, які пов`язані із сплатою судового збору, зокрема й ті, які склали труднощі в дотриманні строку на звернення до суду, не надають права суб`єкту владних повноважень у довільно обраний час після спливу встановленого законом строку на касаційне оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення. Такі обставини стосуються організації роботи суб`єкта владних повноважень, тобто не входять до кола непереборних обставин.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Скаржником до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Обґрунтовуючи вказане клопотання скаржник посилається на відсутність на його рахунках коштів для передбачених для сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього Кодексу одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Відповідно до положень частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведений перелік умов, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору (так само звільнити від сплати судового збору чи зменшити розмір судового збору) є вичерпним. Встановлюючи ці умови, законодавець у такий спосіб одночасно визначає, які причини можуть бути визнані судом поважними при вирішенні питань, пов`язаних із сплатою судового збору.

З огляду на викладене, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень Державна фіскальна служба України звернулася до суду першої інстанції 24.10.2016.

Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, одна із яких є похідною.

За змістом підпункту першого пункту третього частини другої статті 4 Закону №3674-VI (в редакції, чинній на час звернення з цим позовом до суду першої інстанції) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становила 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Кодексі адміністративного судочинства України термін "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб" вживається у значенні - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (пункт 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Статтею 7 Закону України від 07.12.2017 №2246-VIII "Про Державний бюджет України на 2018 рік" з 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено в розмірі 1762 гривні.

Таким чином, розмір судового збору за подання до суду цієї касаційної скарги становить 3524 грн (1762 грн х 200%).

Відсутність документа про сплату судового збору як додатка до касаційної скарги згідно з частиною другою статті 332, статтею 169 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції заяву, в якій вказати (за наявності) інші підстави для поновлення строку, докази на підтвердження обставин, з яких строк на касаційне оскарження пропущений, а також документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду