Справа № 420/4876/19
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4876/19
УХВАЛА

04 вересня 2019 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання вимог неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Одеській області про визнання вимог неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила суд: визнати вимоги № Ф-22972-17 та № Ф-22972-17у неправомірними та зобов`язати ГУ ДФС в Одеській області скасувати їх; зобов`язати ГУ ДФС в Одеській області відкликати заяву № 16478/9/15-32-51-08-06 від 30.05.2019 як безпідставну; зобов`язати ГУ ДФС в Одеській області провести узгодження зі мною боргу зі сплати ЄСВ відповідно до вимог ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 20.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ ДФС в Одеській області про визнання вимог неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали від 20.08.2019 року усунути недоліки у позовній заяві та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута позивачеві.

Відповідно до ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Підставами для залишення позовної заяви без руху були: не конкретне та не чітке зазначення змісту позовних вимог; відсутність належного обґрунтування в чому полягає порушене право позивача; не зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків або номеру і серії паспорта позивача, повного найменування відповідача, його ідентифікаційного коду; не зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, та не зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не зазначення власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не надання в повному обсязі доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги; не надання належним чином засвідчених копій доказів; необхідність надання документу про доплату судового збору у сумі 1536,80 грн.

В зв`язку з цим, суд своєю ухвалою від 20.08.2019 року зазначив про необхідність вказані недоліки усунути шляхом подання до суду належним чином оформленої заяви про усунення недоліків позовної заяви з відповідними додатками (документами) для суду та відповідно до кількості учасників справи, а також документу про доплату судового збору у сумі 1536,80 грн.

Позивач копію ухвали суду від 20.08.2019 року отримав 28.08.2019 року.

04.09.2019 року через канцелярію суду поштою від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 02.09.2019 року з позовною заявою в новій редакції з додатками для суду та відповідача на виконання ухвали від 20.08.2019 року.

Розглянувши вказані документи, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачеві з наступних підстав.

В позовній заяві в новій редакції ОСОБА_1 просить суд: визнати неправомірними, такими що не підлягають виконанню акти індивідуальної дії - вимоги Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № Ф-22972-17, № Ф-22972-17у.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повне найменування відповідача - Головне управління ДФС в Одеській області.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Тобто, зміст позовних вимог в позовній заяві щодо оскарження індивідуального акта - визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Таким чином, позивачем не конкретно та не чітко вказаний зміст позовних вимог до відповідача в даній категорії справ щодо визнання протиправним та скасування індивідуального акта.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивач не додав належним чином засвідчених копій доказів, оскільки на поданих документах відсутня дата їх засвідчення.

Таким чином, станом на 02.09.2019 року, тобто у наданий судом п`ятиденний строк, позивач не виконав ухвалу суду від 20.08.2019 року.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання вимог неправомірними необхідно повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 94, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання вимог неправомірними повернути позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко