Справа № 826/5990/16
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5990/16 Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Ганечко О. М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Кірієнко Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просив визнати протиправною бездіяльність ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 400000 грн., що підлягає відшкодуванню на користь ТОВ «Аскоп-Україна»; зобов`язати ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС України у м. Києві подати до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві висновок із зазначенням суми податку на додану вартість в розмірі 400000,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Аскоп-Україна» відповідно до податкової декларації з ПДВ за листопад 2015 року № від 18.12.2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2017 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 400 00,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Аскоп-Україна»; зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню товариству з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» за листопад 2015; в іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено; стягнуто з Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-України» () судові витрати в сумі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень).

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року ухвалено постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2017 року в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню Товариству з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» за листопад 2015 року - скасувати та в цій частині прийнято нове рішення, а саме: Зобов`язати Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві внести заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 400000,00 грн. відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року № від 18.12.2015 до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Окружним адміністративним судом міста Києва 10 серпня 2017 видано виконавчі листи зі строком пред`явлення до 06 липня 2020 року.

Представником позивача подано заяву про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 року у справі №826/5990/16 із «зобов`язання податкового органу внести заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 400000,00 грн. відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року № від 18.12.2015 до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на «стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 400 000,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд виходив з того, що позивач просить замінити частину рішення, яке Окружний адміністративний суд міста Києва не виносив, а відтак, у суду відсутня процесуальна можливість та підстави для встановлення способу і порядку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 року.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просив її скасувати та задовольнити подану заяву.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017 зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві внести заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 400000,00 грн. відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2015 року № від 18.12.2015 до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, рішення спрямоване на повернення коштів (відновлення порушеного права позивача) у спосіб зобов`язання податкового органу вчинити дії.

З 01 січня 2017 року положення ст.200 Податкового кодексу України, які регулюють порядок здійснення бюджетного відшкодування ПДВ, були змінені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-VІІІ від 21.12.2016 року.

Згідно зі змін (п.п. 200.7-200.13 ст.200 Податкового кодексу України) податковий орган вже не подає органу казначейства висновків про суму податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню платникам податку за їх заявами. Заяви платників податків та сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за такими заявами вносяться контролюючим органом до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, а узгоджена у встановленому порядку сума податку на додану вартість перераховуються органом казначейства з бюджету на рахунок платника у банку протягом п`яти операційних днів з моменту її узгодження на підставі внесених до Реєстру відомостей.

При цьому, згідно п.56 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України заяви, подані платниками податків до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку їх надходження у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування. Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру здійснюється в порядку, передбаченому ст.200 Податкового кодексу України.

Таким чином, згідно доводів позивача, зміни податкового законодавства унеможливили виконання рішення суду про повернення коштів позивачу у спосіб зобов`язання податкового органу надати відповідний висновок органу казначейства.

В обґрунтування заяви про зміну способу виконання рішення позивач зазначає, що внаслідок неможливості внести заяву ТОВ «Аскоп-Україна» про повернення суми бюджетного відшкодування, виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017, враховуючи правовий висновок Великої палати Верховного суду у справі 826/7380/15, є можливим лише у спосіб судового стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ.

Відповідно до ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Тобто, для зміни способу і порядку виконання необхідні обставини, які роблять виконання неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Обов`язковість рішень суду гарантується Конституцією і законами України, та є однією з головних засад судочинства, визначених положеннями ст. 129 Конституції України.

Колегія суддів зазначає, що зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені кошти на стягнення конкретної суми цих коштів, буде належним способом захисту позивача.

Апелянт вказує, що встановлення чи зміна способу або порядку виконання судового рішення належить до компетенції суду першої інстанції незалежно від того, суд якої інстанції прийняв таке рішення у справі, резолютивна частина якого підлягає виконанню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тож у випадку якщо позивач ініціює питання про зміну чи встановлення способу або порядку виконання судового рішення, як в цьому випадку, то він повинен звернутися до суду, що ухвалив таке рішення, в порядку статті 378 КАС України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що рішення суду на користь позивача має зобов`язальний характер, однак, змінивши спосіб його виконання запропонованим позивачем чином, потягне зміну рішення по суті, що не відповідачє інституту зміни способу його виконання.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги кожен аргумент учасника процесу, та те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 квітня 2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: О. М. Ганечко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 30.08.2019