Справа № 724/1321/19
Суддя: Єфтеньєв О. Г.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/1321/19
Провадження № 2-а/724/33/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.

при секретарі: Мельник М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Гоцуляка Дмитра Олександровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1322033 від 12 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Гоцуляка Дмитра Олександровича про скасування постанови серії ЕАВ № 1322033 від 12 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 , вказує, що постановою поліцейського 1 батальйону 2 роти УПП в Чернівецькій області капрала поліції Гоцуляка Д.О. серія ЕАВ №1322033 від 12.07.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч. 1 ст. 126 КупАП за те, що він 12 липня 2019 року о 21:07 годині в м. Чернівці, по вул. Івана Франка, 1а, керував т/з без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.ґ ПДР України.

Вказує, що 12 липня 2019 року близько 21 години він керував власним автомобілем марки МERSEDES- BENZ Е 220 CDI д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Івана Франка в м. Чернівці. Його обігнав поліцейський автомобіль та поліцейські в ньому зробили вимогу йому зупинитися. Він зупинився та запитав поліцейського пояснити про причину зупинки. Поліцейський відповів, що він рухався «підозріло». Він відповів йому, що це не є причиною зупинки. На дані твердження поліцейський не зреагував та наказав надати документи водія, в тому числі страховий поліс.

На його зауваження, що вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу не містить такої причини, як перевірка документів, а працівник поліції в обов`язковому порядку здійснює перевірку чинності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у випадках: зупинки транспортного засобу, водій якого порушив Правила дорожнього руху; причетності транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, підстав зупинки його автомобіля та перевірки документів у поліцейського не було.

В подальшому, переконавшись, що поліцейський не бере до уваги його пояснень, пред`явив останньому наявний у нього поліс серії АО № 5635178 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений ним із страховиком ПАТ «НАСК «ОРАНТА» того ж дня, а саме 12.07.2019 року о 11:30 годині.

Далі, поліцейський отримавши його страховий поліс, пішов із ним до службового автомобіля. Через деякий час, повернувшись, повідомив йому, що даний страховий поліс не є чинним, так як «не значиться в їхній системі», тому відповів йому, що він може відстояти свою правоту в суді, та запросив для оформлення документів про адміністративне правопорушення за відсутність страхового полісу.

Зазначає, що наявний у нього поліс серії АО № 5635178 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений ним із страховиком ПАТ «НАСК «ОРАНТА» набрав чинності з моменту внесення ним страхового платежу в сумі 462,18 гривень, що був сплачений 12 липня 2019 року о 11:30 год., тоді як був зупинений поліцейськими того ж дня, майже через пів доби, а саме близько 21:00 години. Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, в той час постанову серії ЕАВ № 1322033 від 12 липня 2019 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи.

На підставі викладеного просить суд: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1322033 від 12 липня 2019 року, винесену поліцейським першого батальйону другої роти УПП в Чернівецькій області капралом поліції Гоцуляком Д.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Провадження в адміністративній справі відносно нього за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

15.08.2019 року на адресу суду від представника відповідача Єрмоленка В.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що 12.07.2019 року поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Гоцуляком Д.О., під час патрулювання було виявлено, що водій транспортного засобу Mercedes-Benz Е 220 СDI з д.н.з. НОМЕР_1 в м. Чернівці, вул. І.Франка, 1а повертаючи на вказану вулицю не дотримався безпечної швидкості маневрування, а також не увімкнув відповідного покажчика повороту. Відповідач зупинив транспортний засіб позивача та прийняв рішення перевірити документи особи водія. Капрал поліції Гоцуляк Д.О. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейським, було роз`яснено позивачеві його права, як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП винесено постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Негайно після закінчення розгляду справи, капрал поліції Гоцуляк Д.О . відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову серії ЕАВ № 1322033 від 12.07.2019 року.

Вказує, що із відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що зазначене в позові не відповідає дійсності. Окрім того, згідно наданої копії полісу серії АО № 5635178 від 12.07.2019 року строк його дії розпочинається з 13.07.2019 року, а тому на момент винесення оскаржуваної постанови поліс, про який зазначає позивач не був чинним та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Зазначає, що як слідує з вимог чинного законодавства, чинних на момент вчинення правопорушення, обов`язок пред`явлення документів, передбачених п. 2.1 ПДР України наступає з моменту висловлення такої вимоги уповноваженою посадовою особою органів Національної поліції. Факт того, що позивач не був згідним із підставою зупинки його транспортного засобу не позбавляло його обов`язку мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити документи. Відповідачем в процесі розгляду справи, були зібрані беззаперечні докази непред`явлення полісу обов`язкового страхування, що не заперечується позивачем. При цьому позивач не забажав надати відповідачеві докази своєї невинуватості та відповідач вирішив справу за наявними матеріалами справи. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке і була винесена оскаржувана постанова в повній мірі підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та письмовими доказами.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Відповідач Гоцуляк Д.О. в судове засідання не з`явився, але його представник Єрмоленко В.В. у відзиві на позовну заяву просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що постановою поліцейського першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Гоцуляка Дмитра Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1322033 від 12 липня 2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., де зазначено, що він 12.07.2019 року о 21:07 год. в м. Чернівці по вул. І.Франка, 1А, керував транспортним засобом Mercedes-Benz Е 220 CDI, д.н.з. НОМЕР_1 без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільної відповідальності наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (ґ) ПДР України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п. 19 ст. 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

В силу ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як встановлено ст. 283КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Як вбачається із відеозапису наданого працівниками поліції, позивача було зупинено працівниками поліції, у зв`язку з тим, що він керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Е 220 СDI з д.н.з. НОМЕР_1 в м. Чернівці, вул. І.Франка, 1а повертаючи на вказану вулицю не дотримався безпечної швидкості маневрування, а також не увімкнув відповідного покажчика повороту. Крім того, і з вказаного відеозапису встановлено, що позивач порушив правила зупинки транспортного засобу, а саме припаркував автомобіль у другому ряді.

Згідно правової позиції викладеної в постанові Верховного Суду від 21.11.2018 року вбачається, що пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, суд встановив, що позивач відмовився пред`являти страховий поліс, та зазначив, що його у нього немає.

Суд вважає помилковим висновок позивача про наявність у нього обов`язку пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, лише у випадках: зупинки транспортного засобу, водій якого порушив Правила дорожнього руху; причетності транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Положеннями статті 53 Закону № 1961-IV передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Крім того, згідно ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Згідно п. 2 полісу № АО/5635178 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено його строк дії, а саме з 00 год. 00 хв. 13.07.2019 року по 12.07.2019 року включно та зазначено, що договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії.

Враховуючи те, що договір (поліс) № АО/5635178 набирає чинності з 13.07.2019 року, як зазначено в ньому, а не із моменту внесення першого страхового платежу 12.07.2019 року, то в діях позивача вбачається факт порушення п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження передбачених ст. 247 КУпАП в судовому засіданні не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, підстави для застосування п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України відсутні, тобто суд не вправі змінити захід стягнення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а саме те, що позивач не пред`явив на вимогу поліцейського чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а диспозиція ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за вказане порушення ПДР України, суд вважає, що постанову поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капрала поліції Гоцуляка Дмитра Олександровича серії ЕАВ № 1322033 від 12 липня 2019 року слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 242, 243, 244, 245, 246, 286, п.п.10 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України суд,-

В И Р І Ш И В :

Залишити постанову серії ЕАВ № 1322033 від 12 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену поліцейським першого батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капралом поліції Гоцуляком Дмитром Олександровичем без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕАВ № 1322033 від 12 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв