Справа № 489/2945/19
Суддя: Рум’янцева Н. О.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №489/2945/19
Провадження №2-а/489/139/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Середою А.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Залевського Олександра Анатолійовича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 686408 від 23.05.2019 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму серії ДП18 № 686408 від 23.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначає, що вказана постанова є необґрунтованою, яка підлягає скасуванню. Оскільки оскаржувана постанова була винесена на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення, документів, які характеризують особу та доказів, що порушує права передбачені ст.268 КУпАП, якими він не мав скористатися. Зазначає, що його зупинено ніби то за перевищення швидкості, а саме порушення вимог знаку 3.29 який забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові 50 км. Однак після винесення постави позивач поїхав подивитись на знак, однак по правій смузі знаку який обмежує швидкість не більше 50 км не було.

Позивач подав заяву про слухання справи за його відсутності позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення в матеріалах справи. Правом на подання відзиву не скористався, заяв про відкладення судового засідання чи розгляду справи за його відсутності від нього не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 23 травня 2019 року близько 15 год. 30 хв. в Одеській області по автомобільній дорозі М-05 Київ-Одеса 103 км. водій керував транспортним засобом AUDI Q5 з державним номерним знаком НОМЕР_1 зі швидкістю 88 км/год зоні дії дорожнього знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості 50 км/год, перевищив встановлені обмеження на 38 км/год, швидкість вимірювалась приладом TRUCAM TC000663, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Внаслідок цього, 23 травня 2019 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Зона дії знаку може бути зменшена: установленням у кінці зони його дії знаку 3.30 знак 3.30 "Кінець обмеження максимальної швидкості"; зміною на знакові величини максимальної швидкості руху.

Дія знаку, що встановлений перед населеним пунктом, позначеним знаком 5.45 Знак 5.45 "Початок населеного пункту", поширюється до цього знака.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягне за собою накладання штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Позивач стверджує, що поліцейський не мав права виносити постанову на місці адміністративного правопорушення, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Частина 2 ст. 258 КУпАП, передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 2.3 Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року 5-рп/2015, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Залевським О.А.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Відповідач у справі доказів на підтвердження правомірності дій щодо винесення постанови про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні зазначеного порушення доведена повністю, що підтверджується оскаржуваною постановою.

Однак, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд вважає за доцільним змінити застосоване до позивача стягнення, виходячи з наступного.

Інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП, тобто, був наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

В той же час, правопорушення вчинене позивачем не мало наслідком ускладнення руху інших транспортних засобів, не призвело до тяжких наслідків, тощо.

Як було зазначено вище, вина позивача у вчиненні зазначеного порушення доведена повністю, однак, із врахуванням вищевказаних обставин, на думку суду, в даному випадку має місце малозначність порушення з боку позивача.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положеннями пункту 4 частини 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе звільнити позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19,72,73,241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до посадової особи Департаменту патрульної поліції України інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Залевського Олександра Анатолійовича про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності серії ДП18 № 686408 від 23.05.2019 року задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп., накладеного відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення ДП18 № 686408 від 23.05.2019 року, обмежившись усним зауваженням.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Кодексу про адміністративне судочинство України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 297 КАС України безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: посадова особа Департаменту патрульної поліції України інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Залевський Олександр Анатолійович, місце знаходження: м.Одеса, вул.Академіка Корольова, 5.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «28» серпня 2019 року.