Справа № 160/1529/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1529/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

при секретарі - Кязимова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрус Торг»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року (головуючий суддя Віхрова В.С.)

у справі № 160/1529/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агрус Торг»

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними дії по проведенню перевірки, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрус Торг» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними дії відповідача по проведенню перевірки ТОВ «Агрус Торг», за результати якої складено акт №112/04-36-40-05/39642358 від 04.01.2019 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі спирту, алкогольними напоями, тютюновими виробами та/або паливом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії відповідача, за результатами яких складено акт про результати фактичної перевірки, є протиправними, а фактична перевірка відповідно до наказу №7501-п від 27.12.2018, проведена за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича 8, з 03.01.2019 до 04.01.2019, є такою, що фактично не проводилась. В порушення пп.75.1.3 ст. 75 Податкового кодексу України відповідач не проводив фактичну перевірку за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, - м.Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, 8, офіс 301. За вказаною адресою постійно на робочому місці знаходиться секретар та директор підприємства, проте вони жодних уповноважених осіб на проведення перевірки не бачили. Також, фактично посадові особи відповідача не були допущені до перевірки, про що зроблено відмітку на наказі від 27.12.2018. Крім того, позивачем оскаржений наказ №7501-п від 27.12.2018 в судовому порядку. Також, позивач звертає увагу, що в п.1 наказу від 27.12.2018 вказано про початок перевірки з 31.12.2018, тривалістю не більше 10 діб, проте не дотримуючись положень ст. 82 Податкового кодексу України, відповідач розпочав перевірку 03.01.2019 та закінчив 04.01.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Судом встановлено, що відповідачем не було допущено порушення порядку проведення фактичної перевірки на підставі виданого контролюючим органом наказу. Така обставина як не зазначення номеру офісу підприємства в наказі на проведення перевірки та в направленнях, враховуючи належне повідомлення позивача про проведення перевірки та дотримання відповідачем порядку проведення перевірки, термінів її проведення, не може свідчити про протиправність дії податкового органу з проведення перевірки в цілому.

Також судом зазначено, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції про правомірність дій відповідача щодо проведення перевірки, вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача, котрі викладені в позовній заяві.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення щодо правової позиції на підтвердження своїх доводів по суті спірних відносин.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає зазначити таке.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач ТОВ «Агрус Торг» здійснює діяльність з неспеціалізованої оптової торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, роздрібної торгівлі пальним.

27.12.2018 Головним управління ДФС у Дніпропетровській області видано наказ №7501-п, згідно якому на підставі ст.19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, у зв`язку з наявністю інформації про порушення ТОВ «Агрус Торг» законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, вирішено провести фактичну перевірку ТОВ «Агрус Торг» з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів - палива. Період діяльності, який буде перевірятись, - згідно зі ст. 102 Податкового кодексу України, перевірку розпочати з 31.12.2018, тривалість не більше 10 діб.

28.12.2018 відповідачем складені направлення на перевірку № 13343 та № 13344.

На підставі вказаних вище наказу та направлень на перевірку контролюючим органом проведено фактичну перевірку ТОВ «Агрус Торг», за результатами якої ГУ ДФС у Дніпропетровські області складено акт №112/04-36-40-05/39642358 від 04.01.2019 про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі спиртом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та/або паливом, який надіслано позивачу засобами поштового зв`язку «Укрпошта» та отримано ним 10.01.2019.

Як вказано в акті перевірки, в ході фактичної перевірки за адресою АДРЕСА_1 , на якій здійснює діяльність ТОВ «Агрус торг» не можливо встановити залишки пального, так як за даною адресою відсутні ємкості для зберігання пального. Директором ТОВ «Агрус торг» відмовлено у надані пояснення про місце знаходження залишків пального станом на 03.01.2019 на 16:20 год., яке належать підприємству.

Під час перевірки встановлено невідповідність залишків пального за даними СЕАРП та фактичними залишками за місцем реалізації пального за адресою м АДРЕСА_1 .

Отже фактичні обставини свідчать, що 03.01.2019 посадові особи відповідача прибули до ТОВ «Агрус Торг» з метою проведення фактичної перевірки підприємства на підставі наказу №7501-п від 27.12.2018 та надали посадовим особам позивача копію наказу №7501-п від 27.12.2018 та направлення на перевірку № 13343 та № 13344 від 28.12.2018.

Фактична перевірка ТОВ «Агрус Торг» розпочата після вручення уповноваженій особі підприємства наказу та направлень на ознайомлення, про що свідчить особистий підпис директора ТОВ «Агрус Торг», і завершена 04.01.2019, тобто в межах строку, визначеного наказом №7501-п від 27.12.2018.

04.01.2019 вже після завершення фактичної перевірки через канцелярію податкового органу позивачем наданий екземпляр наказу №7501-п від 27.12.2018 з відміткою про відмову від допуску до фактичної перевірки з підстав невідповідності наказу встановленому чинному законодавству порядку проведення фактичних перевірок та намір оскарження наказу у судовому порядку.

За результатами судового оскарження наказу №7501-п від 27.12.2018 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 у справі №160/260/19 прийнято рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Аґрус Торг», яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року.

Під час розгляду справи №160/260/19 судом встановлено, і відповідно до ч.4 ст.78 КАС України не потребує доказуванню у справі, яка розглядається, що 03.01.2019 позивач допустив посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки на підставі наказу №7501-п від 27.12.2018.

Тобто посилання позивача на відсутність посадових осіб контролюючого органу на підприємстві і відмову у допуску їх до проведення фактичної перевірки є такими, що не відповідають фактичним обставинам.

Позначення позивачем після проведення перевірки в наказі №7501-п від 27.12.2018 про відмову у допуску до проведення фактичної перевірки не може бути свідченням відмови позивача як платника податків від допуску перевіряючих до проведення перевірки з відповідними наслідками, тим більше, що ст. 81 Податкового кодексу України визначає чіткий порядок дій податкового органу у разі відмови платника податків від допуску перевіряючих до проведення перевірки.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки-цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно вимог пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений ст.80 Податкового кодексу України.

Так, згідно вимог пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 80.5 ПК України передбачено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

В спірному випадку судом першої інстанції вірно встановлено, що на час ознайомлення уповноваженої особи підприємства з наказом та направленнями на перевірку, в яких були вказані терміни проведення перевірки, позивач не заявляв про недопуск посадових осіб відповідача до проведення перевірки та незгоду з наказом на проведення перевірки.

Отже, приймаючи до уваги, що законодавчо встановлені умови для проведення фактичної перевірки відповідачем дотримані, посадових осіб контролюючого органу допущено до такої перевірки, не можуть вважатися протиправними дії відповідача з проведення фактичної перевірки ТОВ «Аґрус Торг» на підставі наказу №7501-п від 27.12.2018, правомірність якого підтверджена рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 у справі №160/260/19, і результати якої (перевірки) зафіксовані в акті №112/04-36-40-05/39642358 від 04.01.2019.

З огляду на зміст акту перевірки №112/04-36-40-05/39642358 від 04.01.2019 апеляційний суд вважає, що результати проведеної фактичної перевірки ТОВ «Аґрус Торг» оформлені у відповідності із приписами ст.86 ПК України.

Так, згідно п. 86.5 ст.86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (за наявності).

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складання реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

За правилами п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Тобто у разі незгоди платника податків з висновками перевірки чи фактами й даними, викладеними в акті фактичної перевірки, платник податків має право в передбаченому п. 86.7 ПК України порядку на подання до контролюючого органу, який проводив перевірку, письмового заперечення до акта перевірки.

Жодні письмові заперечення до акту перевірки №112/04-36-40-05/39642358 від 04.01.2019 позивачем не подавались.

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд за встановлених у справі обставин вважає, що судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення визначених позивачем позовних вимог та постановив правильне рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агрус Торг» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 160/1529/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко