Справа № 240/9010/19
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2019 року м. Житомир справа № 240/9010/19

категорія 112010100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут радіосистем" про стягнення 35786,16 грн.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- стягнути з Державного підприємства "Науково-дослідний інститут радіосистем" 35786,16 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області в особі Житомирського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на розрахунковий рахунок № 0652 в ГУ ДКСУ м. Житомира Житомирської області, МФО 811039, одержувач - Житомирське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області; .

В обґрунтування позову зазначає, що відповідач має заборгованість зі сплати страхових внесків, яка виникла до 01.01.2011.

Ухвалою від 10.07.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відзиву на позовну заяву відповідач не подав.

Проаналізувавши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство "Науково-дослідний інститут радіосистем" як платник страхових внесків перебував на обліку в Житомирській обласній виконавчій дирекції обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

За відповідачем рахується заборгованість перед позивачем зі сплати страхових внесків в сумі 35786,16 грн., що підтверджується звітом по коштах загальнообов`язкового держаного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням від 20.01.2012 (а.с. 9), актом звірки взаємних розрахунків від 20.01.2012 (а.с. 10), довідкою про заборгованість від 21.06.2019 № 15.2-12-691 (а.с. 20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З 01 січня 2011 року набрав чинності Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким введено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку вказаного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 7 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2011 року, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення такої заборгованості та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

З 01 січня 2015 року набув чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII, яким Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» викладено в новій редакції, згідно з якою він змінив назву на Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п.п. 4 та 5 розд. VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів.

Згідно з ч. 3 ст. 8 вказаного Закону робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами.

Отже, до Фонду соціального страхування України та його робочих органів перейшли повноваження, зокрема щодо стягнення із страхувальників заборгованості зі сплати страхових внесків (в тому числі сум штрафних санкцій), яка виникла перед Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до 01 січня 2011 року дня набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в тому числі страхових внесків до вказаних Фондів, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав).

Відповідно до п. 7 розд. VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України прийнято постанову від 30 листопада 2010 року № 31 «Про порядок стягнення та обліку заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України», п. 2 якої установлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, і контроль за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд) та надання страхувальниками за підсумками 2010 року розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду і відомості розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності здійснюються відповідно до Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду від 12 липня 2007 року №36.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача як страхувальника заборгованості зі сплати страхових внесків, яка утворилася за період до 01 січня 2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», яка була чинною та підлягала застосуванню щодо періоду, за який виникла заборгованість (була чинною та підлягала застосуванню до 01 січня 2011 року), роботодавець як страхувальник зобов`язаний був своєчасно та повністю нараховувати і сплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.

Згідно зі ст. 47 вказаного Закону, яка була чинною та підлягала застосуванню щодо періоду, за який виникла заборгованість до 01 січня 2011 року, страхувальник здійснює страховий внесок у Фонд соціального страхування від нещасних випадків у порядку і строки, які визначаються страховиком.

Відповідно до п. п. 4.10 п. 4 Інструкції про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 12 липня 2007 року №36, яка була чинною та підлягала застосуванню щодо періоду, за який виникла заборгованість, розміри страхових внесків страхувальників обчислюються, зокрема, для роботодавців - у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Підпунктом 4.12 п. 4 Інструкції було визначено, що страхові внески сплачуються страхувальниками-роботодавцями - у день одержання коштів на оплату праці в установах банків. Підприємства, які здійснюють виплату заробітної плати на поточні рахунки фізичних осіб в установах банків, сплачують страхові внески до Фонду в день перерахування коштів на особові рахунки. У разі виплати заробітної плати за першу половину місяця страхувальник одночасно з одержанням зазначених сум сплачує страхові внески, нараховані на суму цих виплат.

Відповідно до пп. 5.1 п. 5 Інструкції не внесені страхувальниками у встановлений строк страхові внески до Фонду вважалися недоїмкою і стягуються у порядку, передбаченому законодавством.

Підпунктом 5.8. п. 5 Інструкції було визначено, що при стягненні недоїмки за платежами до Фонду строки давності не застосовуються.

Згідно з п.п. 2 й 4 ч. 2 ст. 27 «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (до 01 січня 2011 року), страхувальник зобов`язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески; вести облік коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Відповідно до вказаного Закону постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 26 червня 2001 року №16 затверджено Інструкцію про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, яка була чинною та підлягала застосуванню на час подачі звітності.

Згідно з п. 3.3 вказаної Інструкції страхувальники крім страхових внесків, зараховують до Фонду та відображають у звіті Ф4-ФСС з ТВП, зокрема суми пені, штрафів та інших фінансових санкцій, застосованих до страхувальника та його посадових осіб відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» своєчасно не сплачені та не відшкодовані страхові кошти відповідно до частини першої статті 21 та статті 22 цього Закону і фінансові санкції, передбачені частиною першою цієї статті, стягуються із страхувальника, іншого отримувача коштів Фонду у дохід Фонду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи наведене, те, що відповідач відзиву на позов та доказів про відшкодування вказаної заборгованості в розмірі 35786,16 грн. не надав, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо прохання позивача стягнути з відповідача сплачений Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області судовий збір, то в силу положень ч. 2 ст. 139 КАС України, воно не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області (м-н Корольова, 2, м. Житомир, 10014, код 41313540) до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут радіосистем" (вул. Черняховського, 109, м. Житомир, 10005, код 13547194) задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Науково-дослідний інститут радіосистем" на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області заборгованість по сплаті страхових внесків в сумі 35786,16 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк