Справа № 300/1715/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
"02" вересня 2019 р. справа № 300/1715/19
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення сесії селищної ради №39-4/2019 від 11.04.2019 "Про затвердження Правил благоустрою населених пунктів Вигодської селищної ради", -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 14.08.2019 звернувся в суд із вказаним адміністративним позовом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 позовну заяву позивача залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частиною 1 статті 160, пунктами 2, 4 частини 5 статті 160, частиною 2 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: надання письмового обґрунтування щодо застосування до ОСОБА_1 рішення сесії селищної ради №39-4/2019 від 11.04.2019, або викладення обставин про участь позивача у правовідносинах, у яких буде застосовано оскаржуване рішення; зазначення адреси електронної пошти ОСОБА_1 за наявності та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти Вигодської селищної ради, якщо такі відомі.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, вищезазначену ухвалу отримано позивачем особисто 23.08.2019.
На адресу суду від позивача 28.08.2019 надійшла уточнююча позовна заява, у якій обґрунтовуючи застосування до ОСОБА_1 оскарженого рішення, позивач вказав на приписи Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, на переконання позивача, він є суб`єктом правовідносин, на які поширює свою дію рішення Вигодської селищної ради №39-4/2019 від 11.04.2019, оскільки є жителем селища Вигода, та відповідно, членом територіальної громади селища. Оскільки відповідач як орган місцевого самоврядування представляє територіальну громаду, здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, а також, правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, власником якого, є зокрема, територіальна громада, застосування оскарженого рішення відповідача, на переконання ОСОБА_1 , впливає на його права, обов`язки та інтереси, як члена територіальної громади селища Вигода.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень визначено статтею 264 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України).
Частиною 2 вказаної статті КАС України встановлено, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.
Завданням адміністративного судочинства, згідно частини 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно визначення, наведеного у пункті 8 частини 1 статті 4 КАС України, позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.
Частиною 1 статті 5 КАС України гарантовано право кожній особі в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відтак, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду із позовом.
З наведеного вбачається, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Гарантоване статтею 55 Конституції України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, однак, таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи -позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.
З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у наявності у особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Така позиція судді відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2018 року в справі №826/4406/16 (адміністративне провадження №К/9901/454/17 (№К/9901/39/18)).
Отже, відсутність визначення обсягу прав позивача, які порушуються спірним нормативно-правовим актом (рішенням), а також мотивованих обґрунтувань обставин, які вказують на спричинення порушення його прав, перешкоджають вчиненню подальших процесуальних дій у даній справі.
Так, відповідно до пункту 10 частини 5 статті 160 КАС України у справах щодо оскарження нормативно-правових актів в позовній заяві зазначаються відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.
Однак, уточнююча позовна заява, подана позивачем до суду 28.08.2019, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, не містить належних посилань на те, яким чином оскаржуване рішення вплинуло, чи вплине, в результаті його реалізації, на права та обов`язки позивача та не надано доказів на підтвердження викладених у позові обставин.
Посилання позивача виключно на те, що він є членом територіальної громади, а відтак, і суб`єктом правовідносин, у яких підлягає застосуванню оскаржений акт, не є належним та обґрунтованим підтвердженням порушення таким рішенням його прав чи інтересів.
Із урахуванням вказаного суддя констатує, що у новій редакції позовної заяви (як і у первинній редакції) ОСОБА_1 не вказав обставин, за яких до нього застосовано рішення №39-4/2019 від 11.04.2019 "Про затвердження Правил благоустрою населених пунктів Вигодської селищної ради" та не зазначено правовідносин, в яких він виступає суб`єктом і до яких буде застосовано цей нормативно-правовий акт.
Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 не усунув встановлені суддею недоліки позовної заяви.
Так, відповідно до вимог пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Частиною 5 вказаної статті встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Згідно з приписами частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 160, 169, 243, 248, 256, 264, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області про визнання незаконним та скасування рішення сесії селищної ради №39-4/2019 від 11.04.2019 "Про затвердження Правил благоустрою населених пунктів Вигодської селищної ради" - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.
Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.