Справа № 189/1192/19
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1192/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.08.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ємельянова Василя Васильовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія НК №152893 від 06.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушеннясерія НК №152893 від 06.07.2019 року, винесену інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ємельяновим В.В. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., справу закрити.

Позов мотивований наступним.

06.07.2019 року ОСОБА_1 керував ТЗ у складі тягача марки MAN TGА 18.480, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BECTT 975310, н.з. НОМЕР_2 .

06.07.2019 року позивач був зупинений на автомобільної дороги М-29, 87 км, працівником поліції, інспектором Ємельяновим В.В., який виніс постанову серія НК №152893 від 06.07.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України, оскільки керував ТЗ з напівпричепом марки BECTT 975310, днз НОМЕР_3 , здійснював перевезення великогабаритного вантажу ширина якого перевищувала ширину, яка вказана в дозволі, а саме, 3,80 м, чим порушив п. 22.5 ПДР; на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

З винесеним рішенням позивач не погоджується, оскільки, на його думку, працівник поліції не в повній мірі встановив необхідні для вирішення справи обставини, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що вказують на здійснення ним правопорушення.

Зазначає, що 06.07.2019 року здійснював перевезення вантажу відповідно до дозволу №86 НГ від 10.06.2019 року на участь у дорожньому русі.

Під час зупинки та винесення оскаржуваної постанови позивачем надані працівнику поліції всі документи, визначені п. 2.1. ПДР, у тому числі, і дозвіл.

Відповідно до дозволу №86 НГ від 10.06.2019 року він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - до 3,75 м., довжина - до 22 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11 тон, і вантаж має виступати на задній габарит ТЗ не більше 3 м.

Параметри вантажу, за твердженням позивача, не перевищували нормативно встановлених.

Також посилався на порушення працівниками поліції п. 6 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879, згідно якого габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів, а також порушення п. 2 цього Порядку, згідно якого вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Зазначає, що працівник поліції мав право провести тільки документальну перевірку.

Зазначає, що фактична зупинка автомобіля була здійснена на узбіччі дороги, при відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю.

В судове засідання сторони не з`явилися, повідомлені про день, час та місце судового розгляду належним чином, позивач у позові просив розглядати справу без його участі, відповідач заяв та клопотань, а також відзиву на позов не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

06.07.2019 року, о 16 год 05 хв. інспектор Ємельянов В.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК №152893 від 06.07.2019 року, згідно якої водій ОСОБА_1 керував ТЗ з напівпричепом марки BECTT 975310, днз НОМЕР_3 , здійснював перевезення великогабаритного вантажу ширина якого перевищувала ширину, яка вказана в дозволі, а саме, 3,80 м, чим порушив п. 22.5 ПДР. Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України, на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень (а. с 5).

26.06.2019 року органами поліції виданий дозвіл №86 НГ від 10.06.2019 року на участь у дорожньому русі ТЗ у складі тягача марки MAN TGА 18.480, н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки BECTT 975310, н.з. НОМЕР_2 на перевезення вантажу, параметри якого не більше: ширина - до 3,75 м, довжина - до 22 м, висота - до 4,49 м, загальною вагою - до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11 тон, і вантаж має виступати на задній габарит ТЗ не більше 3 м (а. с. 9).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 наведеного Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Згідно п. 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, визначені в ст. 251 КУпАП.

В даному випадку відповідачем не надано жодних доказів дотримання вказаної вище процедури, зокрема, здійснення габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, проведення перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів із складенням відповідного документу.

Отже, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Ємельянова Василя Васильовичапро скасування постанови про адміністративне правопорушення серія НК №152893 від 06.07.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за порушення ст. 132-1 КУпАП - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК №152893 від 06.07.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 30 серпня 2019 року.

Суддя Чорна О.В.