Справа № 448/1309/19
Суддя: Кічак Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер:448/1309/19
Провадження № 2-а/448/162/19
РІШЕННЯ

Іменем України

28.08.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Керницькій Л.М.,

за участю представника позивача Хом`яка Є.Л.,

відповідача ОСОБА_1 Озер,

та перекладача Кулеші В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська справу за адміністративним позовом Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Турецької Республіки Деніз Озер ( АДРЕСА_1 ) про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Мостиського прикордонного загону Вавринюк В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що відповідач - громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 був затриманий о 18.35 год. 26.08.2019 року прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Краковець» на напрямку 533 прикордонного знаку на відстані 150м до лінії державного кордону з Республікою Польща, на території Мостиського району Львівської області, за спробу незаконного, поза пунктом пропуску, спільно з іншими громадянами Турецької Рспубліки, перетину державного кордону з України в Республіку Польща. Матеріали щодо факту вчинення відповідачем адміністративного правопорушення у виді спроби незаконного перетинання державного кордону України направлено на розгляд до Мостиського районного суду Львівської області.

Вказує, що за результатом проведення фільтраційних заходів встановлено, що відповідач законно потрапив на територію України 13.08.2019р. через пункт пропуску «Бориспіль». У вказаного іноземця на даний час відсутні документи, що посвідчують його особу, а також документи на право перебування на території України та перетину державного кордону.

Стверджує, що знаючи про можливість легально в`їхати до Європейських країн, відповідач вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху.

Зазначає, що ч.1 статті 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що Передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію. Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб» від 24 липня 2006 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію громадян обох держав, підписану 07.06.2005року в м.Анкара.

З огляду на вищенаведене, просить суд постановити рішення про затримання відповідача з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги, покликаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Просив позов задовольнити та затримати відповідача ОСОБА_2 з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, оскільки у останнього відсутні документи, на підставі яких такий може вибути з території України, що відповідно перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії, відсутні законні підстави для його перебування на території України, відсутні кошти та джерело доходу на території України, а також такий немає родинних зв`язків та не знає ні української, ні російської мов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав. Пояснив, що бажає повернутися на батьківщину, жодної загрози його життю та здоров`ю там немає, із заявою про надання йому статусу біженця не звертався. Підтвердив, що на даний час у нього відсутні документи на право перебування чи в`їзд та виїзд з України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що особа яка ідентифікувала себе, як громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 Ozer), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель Турецької Республіки - відповідач у справі, потрапив 13.08.2019 року на територію України законним шляхом через пункт пропуску «Бориспіль».

26.08.2019 року о 18.35 год. прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Краковець» на напрямку 533 прикордонного знаку на відстані 150м до лінії державного кордону, на території Мостиського району Львівської області було затримано відповідача, який в групі осіб з іншими громадянами Турецької Республіки намагався незаконно перетнути Державний кордон України до Республіки Польща, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про державний кордон України».

Під час затримання відповідач не мав при собі паспорта та іншого документа, за наявності якого можлива достовірна його ідентифікація та встановлення обставин щодо законності перебування на території України.

Вищевказане підтверджується протоколом про адміністративне затримання від 26.08.2019р.

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 28.08.2019 року відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 Ozer) визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: копією протоколу про адміністративне затримання від 26.08.2019 року; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 26.08.2019 року; листом-інформуванням Мостиського прикордонного загону від 27.08.2019р. №21/5791 про факт затримання громадян Турецької Республіки за спробу незаконного перетину державного кордону, скерованого на адресу Посольства Турецької Республіки та Департаменту консульської служби Міністерства закордонних справ України; копією постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 28.08.2019 року та іншими матеріалами справи.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Згідно із ч.1 ст.29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Згідно ст.1 зазначеного Закону, реадмісія - це передача з території України або приймання на територію України іноземців та осіб без громадянства на підставах та в порядку, встановлених міжнародними договорами України.

Частиною 3 ст.29 цього ж Закону визначено, що іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому поверненню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Законом України «Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію осіб» від 24 липня 2006 року було ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про реадмісію громадян обох держав, підписану 07.06.2005року в м.Анкара.

Пункт 1 ст.3 цієї Угоди передбачає, що кожна Договірна Сторона на запит іншої Договірної Сторони без особливих формальностей здійснюватиме реадмісію осіб, які не виконують або припинили виконувати діючі умови для в`їзду або перебування на території держави запитуючої Договірної Сторони, якщо доведено або є дійсні підстави вважати, що ці особи мають громадянство держави запитуваної Договірної Сторони.

Процедура реадмісії громадян Республіки Туреччина визначена ст. 9 цієї Угоди.

Судом встановлено, що відповідач немає коштів для виїзду з території України, працевлаштуватись на території України не має змоги та не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту; мав намір мігрувати в країни Європейського Союзу та Україну розглядає як транзитну країну для подальшого незаконного потрапляння до країн західної Європи. Інформація з країни громадянської належності іноземця та документи, необхідні для ідентифікації особи, відсутні.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Згідно з ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Згідно з ч.11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Оскільки приписи ст.289 КАС України є спеціальними по відношенню до ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також прийняті пізніше, ніж зазначений Закон, тому у випадку, що розглядається, стаття 289 КАС України є пріоритетною у застосуванні.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач не має законних підстав для перебування на території України, в останнього відсутні документи, що дають право на виїзд з України, такий вчинив спробу перетнути державний кордон України з Республікою Польща поза пунктом пропуску, тому існує ризик перешкоджання проведенню процедури його реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Крім цього, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчить про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч.1 ст.29 цього ж Закону підлягає затриманню з метою забезпечення його передачі з України відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 241, 244, 246, 289 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Затримати особу яка ідентифікувала себе, як громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 Ozer), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель Турецької Республіки з метою забезпечення його передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11 ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з18.35 год. 26.08.2019р.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст.289, п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Мостиський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, місцезнаходження: вул.Я.Мудрого, 113, м.Мостиська, Львівська область, .

Відповідач: особа, яка ідентифікувала себе, як громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 ( ОСОБА_4 Ozer), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель Турецької Республіки.

Суддя Ю.В. Кічак

Рішення суду набрало законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак