Справа № 1540/4790/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 серпня 2019 року

Київ

справа №1540/4790/18

адміністративне провадження №К/9901/24122/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Бевзенка В.М., Кашпур О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 в справі №1540/4790/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Київського районного відділу Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Київського районного відділу Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Київського районного відділу Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області щодо невиплати нічних за 28.04.2011, 16.05.2011, 07.06.2011, 10.07.2011;

- визнати протиправною бездіяльність Київського районного відділу Одеського міського управління ГУ МВС України в Одеській області стосовно невиплати матеріальної допомоги на оздоровлення за 2011 рік;

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області заборгованість з грошового забезпечення за роботу в нічний час у розмірі 1040,77 грн та 3628,15 грн (3% річних, інфляційних та 2 ставка НБУ);

- стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 7607,77 грн;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 1 333 895,60 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Київського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області стосовно несплати ОСОБА_1 нічних за 28.04.2011, 16.05.2011, 10.07.2011;

- визнано протиправною бездіяльність Київського районного відділу Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області стосовно несплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги на оздоровлення за 2011 рік.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо виплати грошового забезпечення і середнього заробітку за час затримки розрахунку та ухвалено в цій частині нове рішення, яким:

- зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за роботу в нічний час 28.04.2011, 16.05.2011, 10.07.2011;

- зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на оздоровлення за 2011 рік;

- зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 19.09.2018 по 20.12.2018 за роботу в нічний час - 28.04.2011, 16.05.2011, 10.07.2011; та за період з 22.06.2018 по 20.12.2018 матеріальну допомогу за 2011;

- в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із указаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач 20.08.2019 звернувся до Верховного Суду з зазначеною касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить змінити оскаржуване судове рішення.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивач проходив службу в міліції на посаді заступника начальника відділу - начальника міліції громадської безпеки Таїровського відділу міліції Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області,- яка не відноситься до посад, що, у значенні Закону України "Про запобігання корупції", передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України в поєднанні зі статтею 50 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Суд також ураховує позицію висловлену Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) в ухвалі від 09.10.2018 щодо неприйнятності заяви у справі "Азюковська проти України" (заява №26293/18), в якій заявником оскаржувалася відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, ЄСПЛ указав, що застосування критерію малозначності у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 в справі №1540/4790/18.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: В.М. Бевзенко О.В. Кашпур