Справа № 758/13827/17
Суддя: Гребенюк В. В.
Дата ухвалення: 2019-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2019 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участі секретарів судового засідання Луценко К.І., Добривечір А.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
23 жовтня 2017 року ОСОБА_1 (надалі за текстом позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі за текстом відповідач), в якому просив визнати протиправною відмову відповідача щодо проведення перерахунку, раніше призначеної, пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням посадового окладу за посадою, з якої йому була призначена пенсія; зобов`язати відповідача 01.06.2017 року здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу, виходячи з розрахунку 80 процентів від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі Довідки від 12.09.2017 р .№ 2.2.1-39-305, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 24 вересня 2013 року перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 80 % від грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (надалі за текстом - Закон № 2262). З 01.06.2017 р. він, як пенсіонер Збройних Сил України, має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення особам, що проходили військову службу та були відряджені до Украероруху, пов`язаних з прийняттям Наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 року № 228 «Про підвищення окладів за займаними посадами військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху». Позивач 14.09.2017 року звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.06.2017 року на підставі довідки від 12.09.2017 р. № 2.2.1-39-305, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, для перерахунку пенсії позивача, на яку отримав лист від 03.10.2017 року за № 1043/Ф-01, яким йому відмовлено у перерахунку пенсії. Вважаючи відмову відповідача у проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 30.10.2017 р. провадження у справі відкрито.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2018 р. визначено головуючого суддю Гребенюка В.В.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 03.09.2018 р. справу прийнято до судового розгляду.
13.03.2018 р. відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що підвищення пенсії позивачу, який отримує пенсію за Законом № 2262, як військовослужбовець, на підставі підвищення грошового забезпечення для цивільних працівників є невмотивованим, та грошове забезпечення на державному підприємстві, було збільшене на підставі певних факторів, на час та при певних умовах праці для працівників, що на даний час проходять службу.
До початку судового засідання представник позивача Довбаш С.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 71)
Відповідач в судові засідання, призначені на 25.01.2019 р. та 20.03.2019 року, явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 63, 70), про причини неявки суд не повідомив.
Судом встановлено, що позивач є підполковником у відставці, під час проходження військової служби в Збройних Силах України на виконання наказу Міністра оборони України був відряджений із залишенням на військовій службі до ДП Обслуговування повітряного руху України.
На підставі Наказу Міністра оборони України 02 серпня 2013 року № 261, наказом генерального директора Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 23 вересня 2013 року № 468/о позивач звільнений з військової служби у запас з посади заступника керівника польотів районного диспетчерського центру відповідно до п. "б", ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).
З 24.09.2013 року позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
14 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.06.2017 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 12.09.2017 р. № 2.2.1-39-305, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (а.с. 16). Оригінал довідки про грошове забезпечення від 02.10.2018 р. № 1-26.7-4654, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, був спрямований відповідачу через Київський обласний військовий комісаріат.
Листом від 03.10.2017 року № 1043/Ф-01 відповідач повідомив, що підстави для перерахунку пенсії згідно довідки від 12.09.2017 р. № 2.2.1-39-305, що видана Державним підприємством обслуговування повітряного руху України відсутні, оскільки відповідно до постанови КМУ від 13.02.2008 р. № 45 «Про затвердження Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначено лише один орган Кабінет Міністрів України, рішення якого про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, є належною підставою для перерахунку пенсій. Рішення інших органів (у тому числі і накази Украероруху) не можуть братися УПФУ, як підстава для перерахунку пенсії (а.с. 17).
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1281 від 19 липня 1999 року "Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного України" грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснювати у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2001 року № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ".
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 104 від 07.02.2001 року "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ" визначено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань, відрядженим до органів виконавчої влади та інших цивільних установ, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань. При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в органах та установах, до яких вони відряджені, окладів за військовими званнями та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань.
Відповідно до п. 10 ст. 6 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, затверджується Президентом України.
Перелік посад Державного підприємства обслуговування повітряного руху України встановлено Указом Президента України № 126/2017 від 03.05.2017 "Про Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами".
Крім того, перелік посад штатних працівників Державного підприємства обслуговування повітряного руху України затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 105 від 07 лютого 2001 року "Про затвердження переліку посад, що можуть бути заміщені військовослужбовцями Збройних Сил, Служби безпеки, інших військових формувань в органах виконавчої влади, інших цивільних установах, та граничних військових звань за цими посадами".
Отже, позивач, будучи відрядженим до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України для виконання службових обов`язків з залишенням на військовій службі, отримував грошове забезпечення, виходячи з окладу за посадою, займаною ним в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для відповідних категорій військовослужбовців.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Так, Закон передбачає, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення у бік підвищення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення Кабінету Міністрів України про підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 12.07.2010 р. № 7408/0/14-10/039, керівник Державного підприємства Украерорух, згідно зі статтями 14 та 15 Закону України "Про оплату праці" та Положення про Об`єднану цивільно-військову системи організації повітряного руху України затвердженого Постановою КМУ від 19 липня 1999 року № 1281, самостійно встановлює оклади за посадами штатних працівників.
Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017 року визначено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової-військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією Постановою.
За таких обставин, Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів, в тому числі, й керівнику Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, своє право визначати розміри посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до підприємства, які обіймають передбаченні законодавством посади у підприємстві.
Отже, Наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 року № 228 «Про підвищення окладів за займаними посадами військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху», на підставі якого позивачу складено довідку від 12.09.2017 р. № 2.2.1-39-305, про розмір грошового забезпечення, є підставою для перерахунку пенсії, оскільки з 01.06.2017 року збільшує розмір грошового забезпечення відряджених військовослужбовців.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постановах від 10.07.2018 року, по справі №461/6479/16-а, від 24.04.2018 року по справі №461/939/17, від 03.05.2018 року по справі №638/13960/17, від 17.10.2018 року по справі № 461/1151/17.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд також зазначає, що абзацами 9, 11 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 р. про затвердження Порядку "Про проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.
Як встановлено судом під час розгляду даної адміністративної справи, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України на підставі Наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.06.2017 року № 228 «Про підвищення окладів за займаними посадами військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху», та на виконання вимог Порядку № 45 проведено перерахунок грошового забезпечення позивача станом на 01.06.2017 року та видано довідку 12.09.2017 р. № 2.2.1-39-305, яка була надіслана відповідачу з метою перерахунку позивачу пенсійних виплат.
Водночас, як вже зазначалось судом вище, відповідачем відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії з посиланням на те, що наказ Украероруху про підвищення окладів за займаними посадами військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху є відомчим документом, відповідно не є нормативно-правовим актом, тому даний документ не може бути застосований органами пенсійного фонду України і не може бути правовою підставою для перерахування пенсії.
Суд наголошує, що оскільки Державному підприємству обслуговування повітряного руху України делеговано право видавати довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху, довідка від 12.09.2017 р. № 2.2.1-39-305 утворює відповідну підставу для перерахунку пенсії позивача.
За таких обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії на підставі вказаної вище довідки є протиправними.
Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі в Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їх сімей (Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
Рішенням від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ зі змінами, а саме, частини 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Це означає, що протягом 2018 року стаття 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Даний висновок узгоджується із позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня у справі № 127/4267/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У межах вироблених Європейським Судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Фон Мальтцан та інші проти Німеччини). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність (Maltzan (Freiherr Von) and others v. Germany № 71916/01, № 71917/01 та № 10260/02).
Статтею 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень належних і достатніх доказів, які б спростували доводи позивача, не надав.
З огляду на викладене порушені права позивача підлягають відновленню, шляхом зобов`язання відповідача провести позивачу з 01.06.2017 р. перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, у зв`язку з підвищенням посадового окладу за посадою, з якої йому була призначена пенсія, виходячи з розрахунку 80 % від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі Довідки від 12.09.2017 № 2.2.1-39-305 наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнення заборгованої суми.
Згідно ст.139 КАС України слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача, сплачений останнім судовий збір в сумі 640 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити;
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням посадового окладу за посадою, з якої йому була призначена пенсія;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40) з 01.03.2018 р. здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), виходячи з розрахунку 80 відсотків від грошового забезпечення для обчислення пенсії, на підставі довідки від 12.09.2017 р. № 2.2.1-39-305, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, без обмеження максимального розміру пенсії та стягнути заборговану суму;
Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень;
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя В.В. Гребенюк