Справа № 560/1098/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1098/19
РІШЕННЯ

іменем України

27 серпня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю:секретаря судового засідання Данилюк К.Б. представника позивача - ОСОБА_3 представника відповідача - Федючка В.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування актів,

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 07.12.2018 року, податкової вимоги від 09.01.2019 р. № 186-58, рішення про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що між ним та "Ерсте банк" (у подальшому ПАТ "Фідобанк") у 2008 році був укладений кредитний договір №014/1722/209690, за яким у подальшому банком було прийняте рішення про анулювання (прощення) частини боргу в сумі 51 950,82 доларів США.

Позивач покликається на те, що Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області на підставі висновків перевірки за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року був складений акт та прийняті усі оскаржені рішення, обумовлені тим, що позивач не задекларував дохід, отриманий ним як додаткове благо у вигляді прощеної частини боргу, відповідно не сплативши до бюджету визначені законом податки. Не погоджуючись зі спірними рішеннями, оскаржив їх до суду.

ХІД СПРАВИ.

11 квітня 2019 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребував у ПуАТ "Фідобанк" ряд письмових доказів.

25 квітня 2019 року надійшов відзив Головного управління ДФС у Хмельницькій області на адміністративний позов, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує.

Зазначає, що стосовно ОСОБА_2 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати узгодженого податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року. Відповідно до даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ, повідомлених ПУАТ « Фідобанк» у І кварталі 2016 року позивач отримав як додаткове благо оподатковувані доходи, однак їх не задекларував, податок з доходів та військовий збір з даної суми не сплатив. Просить у позові відмовити.

02 травня 2019 року суд перейшов до розгляду адміністративної справи за правилами загального позовного провадження.

15 травня 2019 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивач посилається на те, що ним було частково погашено заборгованість перед банком в сумі 17000 доларів США, а решта коштів в сумі 51950,82 доларів США не повинна включатись до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, оскільки не зрозуміло, чи є ця сума коштів саме основним боргом.

Суд неодноразово за клопотаннями представника позивача витребував у відповідних установ належним чином завірені копії документів, що містять інформацію стосовно структури боргу, прощеного згідно з повідомленням про анулювання (прощення) боргу від 24.02.2016 р. № 2-3-8-10/54431Д за кредитним договором, зважаючи на що у справі оголошувались перерви.

24 травня 2019 року надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач зазначає, що ОСОБА_2 знав про обов`язок самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з анульованої суми заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ.

Судом встановлено, що 31.01.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником є ПАТ «Фідокомбанк», ПуАТ"Фідобанк" ) був укладений кредитний договір №014/1722/209690 про надання кредиту в сумі 70 000 доларів США для придбання квартири (а. с. 7,8)

ПАТ «Фідокомбанк» 05.08.2014 року припинив свою діяльність, правонаступником за кредитним договором стало публічне акціонерне товариство «Фідобанк».

В подальшому, після часткового погашення ОСОБА_2 кредиту в сумі 17000 дол. США, ПАТ "Фідобанк" було прийняте рішення про анулювання (прощення) основного боргу за кредитом в сумі 51 950,82 доларів США.

Листом-повідомленням від 24.02.2016 року №2-3-8-10/544-31Д банк повідомив позивача про анулювання (прощення) суми основного боргу за кредитом в сумі 51 950,82 доларів США.

Крім цього, ОСОБА_2 був повідомлений про те, що відповідно до пп. «д» 164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України сума анульованого (прощеного) боргу буде включена Кредитором до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого на користь Позичальника, за підсумками звітного періоду, в якому борг було анульовано (прощено), та про обов`язок позивача самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з анульованої суми основного боргу за кредитним договором (а. с. 15, зворот)

Головним управлінням ДФС у Хмельницькій області відповідно до даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ, зазначених ПАТ « Фідобанк» в І кварталі 2016 року, було встановлено, що платник податків - фізична особа ОСОБА_2 отримав доходи, що підлягають оподаткуванню.

Стосовно даних обставин була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ОСОБА_2 узгодженого податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року та складено акт перевірки № 1639/22-01-13-03/ від 20.11.2018 року (а.с. 16-20).

Згідно з актом встановлено, що ОСОБА_2 отриманий дохід в сумі 51 950,82 доларів США від ПАТ «Фідобанк» за ознакою «126» - «Дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 розділу IV Кодексу) (підпункт 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)». Вид доходу - анулювання суми основного боргу за кредитним договором.

Перевіркою встановлені наступні порушення:

- п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України в результаті чого фізичною особою ОСОБА_2 не сплачено (занижено) податкове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в сумі 74743,72 грн.;

- пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст.179 Податкового кодексу України в результаті чого фізичною особою ОСОБА_2 не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік;

- пп. 168.4.1, пп. «в» 168.4.5 п.168.4 ст. 168, п. 176.1 ст.176, пп.1.6, пп.1.4 п.16 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України в результаті чого фізичною особою ОСОБА_2 не сплачено (занижено) податкове зобов`язання по військовому збору за 2016 рік в сумі 6228,64 грн.

Отже, контролюючий орган дійшов висновку про отримання позивачем у 2016 році доходу у вигляді додаткового блага, який не був ним задекларований і з якого не було сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір.

На підставі висновків перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення про збільшення зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, з військового збору та штраф за не подання звітності від 07.12.2018 р. за №, №, № , податкову вимогу від 09.01.20119 р. № 186-58 та рішення про опис майна у податкову заставу від 19.02.2019 р. № 7102/10/22-01-58-07-19.

Оцінюючи зміст та відповідність законодавству оскаржених рішень, суд враховує наступне.

ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 179.1 ст.179 ПК України встановлено обов`язок платника податку подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов`язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом (п.179.7 ст.179 ПК України).

Підпунктом 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - це будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. «д» 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином, законодавець під додатковим благом розуміє основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, комісії та/або штрафні санкції (пеню), прощені (анульовані) кредитором.

Наведені вище норми чинного законодавства свідчать, що боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом, та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від 10 травня 2018 року по справі №802/142/17-а, від 07 червня 2018 року у справі №809/1343/17.

Під час судового розгляду справи встановлено, що сума прощеного ОСОБА_2 боргу, тобто 51950,82 доларів США - є основною сумою боргу (неповернутого кредиту).

Це підтверджується повідомленням банку від 24.02 2016 року ( а. с. 15, зворот), податковим розрахунком сум доходу, нарахованого ( сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку ( а.с. 66-76), випискою з кредитного рахунку боржника (а. с. 98 - 104, Меморіальним ордером (а. с. 105), протоколом засідання Кредитного комітету ПуАТ "Фідобанк" від 01.02.2016 року № 9/5, який містить відповідне рішення (а.с.116-118). Протилежне судом не встановлено.

Судом встановлено, що анулювання (прощення) боргу здійснене банком за самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до наявних в справі документів, позивач належним чином повідомлений банком про суму анулювання (прощення) заборгованості на вказаних умовах та про свій обов`язок самостійно сплатити податок з доходів фізичних осіб та збір з суми прощеної основної заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України. Протилежне судом не встановлено.

Отже, анульована банком сума боргу є доходом платника податку в розумінні ПК України, що підлягає оподаткуванню. У той же час, позивач не виконав свій обов`язок, що встановлено під час розгляду справи.

Суд не бере до уваги посилання позивача на п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК, що передбачає пільгу в частині оподаткування "курсової різниці" ( різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року), оскільки стосовно цієї суми податковий орган рішень не приймав.

Право фіскального органу виносити податкову вимогу та акт опису майна у податкову заставу у разі наявності у платника податкового боргу передбачене Податковим кодексом України. З огляду на відсутність у справі будь-яких доказів стосовно незаконності цих рішень відповідача, у задоволенні цих вимог позову також слід відмовити.

Суд погоджується з розрахунками зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб, військового збору та штрафних санкцій, наданими відповідачем, які є у справі, і вважає, що з урахуванням встановлених обставин відповідачем доведено, що він діяв в межах вимог закону, правомірно прийнявши спірні рішення.

Відтак, у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 03 вересня 2019 року

Позивач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДФС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39492190)

Головуючий суддя І.С. Козачок