Справа № 826/10573/18
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

04 вересня 2019 року №826/10573/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління пенсійного фонду України в місті Києві, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 25.06.2018 за №28887/02/є - 2274/1 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугою років відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №18-747 з розрахунку 70% від середнього заробітку;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити (або організувати здійснення) з 01.06.2017 ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугою років відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) у розмірі 70% від місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №18-747, без обмежень граничного розміру пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно відмовлено в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення пенсії) на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №18-747 з розрахунку 70% від середнього заробітку.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі №826/10573/18 та запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки, позивач не має права на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим прокурорським працівникам. Зокрема, відповідачем зазначено, що на час розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ втратив чинність та, зокрема, діє Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, тому до правовідносин щодо призначення пенсії позивачу мають застосовуватися вимоги цього Закону. Оскільки, законодавством України право на визначення умов та порядку здійснення перерахунку пенсій прокурорам делеговано Кабінетом Міністрів України, а останнім не визначено умови виконання права на такий перерахунок, законодавчі підстави проведення перерахунку пенсій прокурорським працівникам відсутні.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, наявності відзиву на позов та інформації щодо відсутності відповіді на відзив.

Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в місті Києві та отримує з 07.11.2014 пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІ.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працює в органах прокуратури з 12.11.2001. Наразі позивач є працюючим пенсіонером.

Відповідно до довідки Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 за №18-747, заробітна плата з 01.12.2015 складається з основного окладу 3 148,00 грн., класного чину 130,00 грн., вислуги років 655,60 грн., щомісячної премії на яку нараховуються страхові внески 6 352,76 грн., доплат, які передбачені чинним законодавством (надбавка за виконання особливо важкої роботи 2 753,52 грн., матеріальна допомога (1/12) 557,26 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових потреб (1/12) 557,26 грн.),- всього 14 154,40 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 з 01 грудня 2015 року посадові оклади працівників органів прокуратури підвищено на 25 відсотків.

Позивач 05.06.2018 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення та перерахування пенсії) в розмірі 70 відсотків від суми місячної заробітної плати, розмір якої визначено у довідці Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 за №18-747, з виплатою без обмеження граничного розміру.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 25.06.2018 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» на підставі пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 за №213-VIII

.Вважаючи дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» незаконними та такими, що порушують конституційні права на пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Умови пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих визначені статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (у редакції, що діяла станом на призначення позивачеві пенсії) а також Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Згідно із частиною другою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції чинній на момент призначення та перерахунку пенсії за вислугу років) від 05.11.1991 №1789-ХІІ, було встановлено, пенсія прокурорам і слідчим призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу, надбавок до нього за класний чин. Посадовий оклад, надбавки за класний чин і вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах, установлених на дату звернення за пенсією.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VІ, який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ та змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права. Встановлено, що прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років.

З 15.07.2015 стаття 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ щодо права на пенсійне забезпечення за вислугу років втратила чинність, у зв`язку із набранням чинності нового Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною вісімнадцятою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (в редакції до 01.01.2015) було передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії правове регулювання відносин, що виникають у сфері пенсійного забезпечення прокурорів змінилося, оскільки положення статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ (крім частин третьої, четвертої, шостої, одинадцятої) втратили чинність згідно з Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.

Суд зазначає, що вказані норми матеріального права вже були проаналізовані Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 по справі №674/900/16-а та зазначено, що з 01 січня 2015 року - дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», а в подальшому у зв`язку із набранням чинності 15 липня 2015 року Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, який містить аналогічну норму - Урядом не було прийнято відповідний нормативно-правовий акт, позаяк і не було визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, тому пенсії, призначені за статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.

Отже, оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

З вищевказаного вбачається, що у разі відсутності постанови Уряду щодо умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури (як це було передбачено частиною вісімнадцятою статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ) Пенсійні органи не мають правового механізму для проведення перерахунку пенсії.

Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що за відсутності нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури, підстав для такого перерахунку немає. Тому, відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії з підстав, про які зазначено вище, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, частину 18 статті 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

Разом з тим, суд зазначає, що наведені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був гарантований статтею 501 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України.

Крім того, за змістом наведених вище положень пункту 5 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, у зв`язку з неприйняттям до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх, в тому числі й спеціальних, пенсій, скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсію/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, у тому числі відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Урядом відповідний нормативно-правовий акт не прийнято, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії, положення статті 501 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність, а відповідних умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було - а тому, відсутність правового врегулювання не може свідчити про звуження існуючих прав позивача саме з боку органів Пенсійного фонду.

Суд звертає увагу позивача, що відповідач не мав підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі норми Закону, що втратила свою чинність.

Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №127/11766/16-а.

Крім того, судом не приймаються до уваги посилання позивача на порушення його конституційних прав у зв`язку зі зміною правого регулювання спірних правовідносин, оскільки Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII, яким викладено статтю 501 «Про прокуратуру» №1789-ХІІ у новій редакції та стаття 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII не визнані неконституційними і підлягають застосуванню відповідними суб`єктами.

Також слід зазначити, що право на перерахунок пенсії виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа пов`язує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію, як стверджував у своїх поясненнях позивач, а відтак, відмова відповідача у перерахунку пенсії не ставить під сумнів саму сутність права на соціальний захист, оскільки наслідком відмови у перерахунку пенсії не було зменшено розмір отримуваної позивачем пенсії.

Аналогічна правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.08.2018 по справі №754/15912/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії, відповідач діяв на підставі та в межах вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.