Справа № 804/10623/14
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2019 року

Київ

справа №804/10623/14

адміністративне провадження №К/9901/7338/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., за участі серкретаря судового засідання - Титенко М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року (суддя Рищенко А.Ю.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року (колегія у складі суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., Щербак А.А.) у справі № 804/10623/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат», надалі позивач, Товариство) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів (правонаступник - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби надалі відповідач, податковий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, якими зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість та зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перевіряючими не наведено достовірних доказів, якими б спростовувався рух активів у процесі здійснення господарських операцій та відсутність зв`язку між фактом придбання товарів та господарською діяльністю позивача. Факт відвантаження та транспортування товару за договором - вапна - підтверджується наданими до перевірки залізничними накладними, відправником товару є ТОВ «Укрконтракт».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення податкового органу від 28 березня 2014 року: № про зменшення суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 1 427 227,00 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 713 613,50 грн; № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 5 002 231,00 грн із застосуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 2 501 115,50 грн; № про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 33 256 643,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки податкового органу про порушення вимог чинного податкового законодавства України.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Доводи касаційної скарги дослівно повторюють доводи апеляційної скарги.

У запереченні на касаційну скаргу Товариство наводить доводи аналогічні викладеним у позові, просить залишити касаційну скаргу без задоволення.

Переглянувши судові рішення в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у період з 12 лютого 2014 року по 4 березня 2014 року відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства України при взаємовідносинах з ТОВ «Вектра 3000» (код ЄДРПОУ - 37377252) за період з 1 січня 2011 року по 30 вересня 2013 року за результатами якої складено акт від 12 березня 2014 року №122/28-01-46-03-05393043.

Висновками акта встановлено порушення вимог податкового законодавства:

- підпункту 135.5.4 пункту 135.5 статті 135, пункту 137.10 статті 137, пункту 138.1, пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 2012 рік на загальну суму 33 256 643,00 грн;

- пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.6 статті 198, статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 6 429 458,00 грн.

Зазначене призвело до порушення пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, а саме:

- заниження позитивного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту на загальну суму 3 394 368,00 грн;

- завищення від`ємного значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту відповідних звітних (податкових) періодів на загальну суму 3 035 090,00 грн.

Вищевикладене призвело до порушення пункту 200.2 статті 200 розділу V Податкового кодексу України в частині заниження суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету на 5 002 231 грн та абзацу «а» пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України в частині завищення суми, що підлягала бюджетному відшкодуванню на 1 427 227,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 28 березня 2014 року:

- № яким зменшено суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з ПДВ у розмірі 1 427 227,00 грн та нарахована штрафна (фінансова) санкція у сумі 713 613,50 грн;

- № яким збільшено суми грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 5002 231,00 грн, нарахована штрафна (фінансова) санкція у сумі 2 501 115,50 грн;

- № яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 33 256 643,00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що висновки про виявлені порушення зроблені на підставі отриманих матеріалів документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вектра 3000» з питань дотримання вимог чинного податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 1 січня 2011 року по 30 вересня 2013 року (акт від 13 листопада 2013 року №1/22/37377252). Також під час перевірки використано інформацію комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем податкового органу: АРМ «Облік платників», АРМ «Картка платника», АРМ «Митниця», АІС «Податковий блок».

Податковим органом встановлено відсутність відомостей щодо наявності у TOB «Вектра 3000» (контрагента позивача) власних або орендованих складських приміщень, виробничих потужностей, документів про фінансово-господарську діяльність, технічних та інших засобів, що свідчить про відсутність можливостей здійснювати фактичні операції.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у перевіряємому періоді позивачем укладені договори:

- від 1 березня 2012 року № 12-0487-02, відповідно до якого Товариство (покупець) зобов`язувалось прийняти та оплатити продукцію, здійснити оплату згідно умов договору, а ТОВ «Вектра 3000» (постачальник) - виконати постачання продукції: найменування, виробник, ТУ або ДСТУ, фракція, марка продукції й строки постачання, зазначені у специфікаціях, що є невід`ємною частиною договору;

- від 1 квітня 2013 року № 13-0781-02, відповідно до умов якого Товариство (покупець) зобов`язувалось прийняти та оплатити товар, а ТОВ «Вектра 3000» (постачальник) - поставити та передати у власність покупця продукцію - вапно виробництва ТОВ «Вектра 3000».

На підтвердження реальності проведених господарських операцій за вищевказаними договорами, позивачем до перевірки та до суду першої інстанції надані копії договорів та первинних документів: залізничні накладні; прибуткові ордери; податкові накладні та розрахунки коригувань до них; вимоги на передачу ТМЦ у виробництво, платіжні доручення, банківські виписки; претензії про уцінку поставленого вапна по вказаних угодах, сертифікати якості тощо.

Вказані документи досліджені судами першої та апеляційної інстанції, копії долучені до матеріалів справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

В касаційній скарзі податковим органом не зазначено про будь які дефекти первинних документів, наданих Товариством.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до специфікацій до договорів продукцією, що постачалась було вапно. Транспортування вапна здійснювалося залізницею на умовах поставки СРТ - ст. Правда Придніпровської залізниці. Згідно наданих до перевірки залізничних накладних відправником товару є ТОВ «Укрконтракт», з яким ТОВ «Вектра 3000» перебуває у договірних відносинах з приводу організації здійснення перевезень вантажів, станція і залізниця відправлення: ім. Кашпарова Донецької залізниці. Це підтверджується даними, відображеними у специфікаціях та акті перевірки, наданих копій транспортних накладних.

Вказані обставини не спростовано доводами касаційної скарги.

Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що податковий орган має базувати свої висновки за результатами проведеної перевірки безпосередньо на підставі дослідження наданих первинних документах, враховуючи, що позивачем пред`явлені всі необхідні первинні документи. Цей факт не заперечується і в самому акті перевірки від 12 березня 2014 року №122/28-01-46-03-05393043.

Враховуючи зазначене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій що під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження висновки податкового органу про порушення вимог чинного податкового законодавства України.

Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 2 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року у справі № 804/10623/14 залишити в силі.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду