Справа № 820/1299/18
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про розгляд звіту про виконання рішення, накладення штрафу та встановлення нового строку для виконання рішення

04 вересня 2019 р. Справа № 820/1299/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді: Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання: Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення та клопотання представника позивача про накладення штрафу та встановлення нового строку для виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі № 820/1299/18 було, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.02.2016 р. пенсію без обмеження максимальним розміром в розмірі якій обчислений 73% грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсій від 19.04.2017 р. № 100/23027, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 01.01.2016 р.

Вказане рішення 03.07.2018 року є таким, що набрало законної сили, згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду протягом п`ятнадцяті днів після набрання чинності цієї ухвали, звіт про виконання рішення суду від 17 травня 2018 р. по справі № 820/1299/18.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі № 820/1299/18.

Від представника позивача надійшло клопотання про накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області штрафу, внаслідок того, що, як вказував заявник клопотання, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі № 820/1299/18 не виконано.

У вказаному клопотанні заявник, окрім накладення штрафу, просив суд встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення - десять днів з дня набрання відповідною ухвалою законної сили.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Від представника відповідача надійшов витяг з реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та лист - звернення до Пенсійного фонду України щодо виділення коштів для виконання рішення.

Суд, на підставі ст.ст. 205, 382 КАС України, вважає можливим розглянути звіт про виконання рішення та клопотання заявника в письмовому провадженні.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Так рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі № 820/1299/18 фактично містить в собі обов`язок відповідача зі вчинення чітких та конкретних дій, які полягають у вчиненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 з 01.02.2016 р. пенсії без обмеження максимальним розміром в розмірі якій обчислений 73% грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських в розмірах зазначених у довідці ліквідаційної комісії ГУМВС України в Харківській області про грошове забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсій від 19.04.2017 р. № 100/23027 та здійснення виплат сум перерахунку, починаючи з 01.01.2016 р.

При цьому, враховуючи зміст вищевказаного рішення та ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 року, яка набрала законної сили, щодо встановлення судового контролю, відповідні дії повинні бути вчиненні відповідачем чітко в межах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у повному обсязі, про що останній повинен був подати звіт про виконання з доказами такого виконання.

Лише за таких умов рішення вважається виконаним, а відповідний звіт про виконання підлягає затвердженню.

Разом з тим, зі змісту звіту про виконання вбачається, що, станом на час його подання до суду та, враховуючи поточний стан виконання, рішення не є виконаним у повному обсязі.

До вказаних висновків суд дійшов, виходячи з наступного.

Зі звіту про виконання та доданих до нього матеріалів, а також, матеріалів, що надійшли до суду в день розгляду звіту про виконання вбачається, що відповідачем було виконано рішення суду в частин вчинення дій з перерахунку пенсії позивача.

В частині виплати сум перерахованої пенсії за період з 01.02.2016 року по 31.12.2017 року нараховано різницю в пенсії.

У свою чергу відповідач, посилаючись на ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" зазначав, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як вказував відповідач, Законом України про Державний бюджет України па 2018 рік Пенсійному фонду України не встановлено бюджетне призначення для забезпечення виконання рішень суду, отже, фінансування пенсійних виплат за рахунок коштів Державного бюджету здійснюється після надходження коштів з Державного бюджету України відповідно до плану асигнувань загального фонду бюджету за вищезазначеною програмою, відтак, виплату різниці в пенсії, яка нарахована за період з 01.02.2016 року по 31.12.2017 року буде проведено після надходження коштів з Державного бюджету України.

Також, відповідач повідомив про застосування у процедурі виплат перерахованих сум пенсії, про застосування п.3 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103, за якою, виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку: з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року; з 1 січня 2020 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідач повідомив, що в січні 2019 року позивачу виплачено пенсію за січень 2019 року та окрему доплату до пенсії.

Крім того, відповідач повідомив суд, що різниця в пенсії за період з 01.02.2016 року по 31.12.2017 року включена до реєстру рішень суду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" за №315 та надав докази звернення до Пенсійного фонду України з питань виділення відповідних коштів.

Отже, позиція заявника звіту про виконання зводиться до того, що ним було вчинено вичерпне коло дій, які є в його компетенції, для виконання рішення та прискорення його виконання в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п.40).

Суд акцентує увагу, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

Ухвала суду про накладення штрафу, що набрала законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби. З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму заборгованості без додаткового рішення суду нараховується пеня у розмірі трьох відсотків річних з урахуванням індексу інфляції.

Сплата штрафу не звільняє від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами першою і другою цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Суд вказує, що в судовому розгляді за наслідками перевірки звіту про виконання рішення, поданого відповідачем встановлено, що, станом на день постановлення вказаної ухвали рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі № 820/1299/18 останнім не виконано у повному обсязі в частині, що включена до реєстру за № 315.

Доказів протилежного суду відповідач не надав.

Посилання на постанови КМ України № 103 та № 649 суд відхиляє, виходячи з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Тобто, зазначений Закон є спеціальним нормативно - правовим актом, який застосовується по відношенню до позивача, враховуючи його статус - пенсіонер з числа колишніх осіб рядового і начальницького складу ОВС.

За змістом конституційних норм (ст.ст.113,116,117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Згідно з п. 6 ч. 1ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно ст. 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Судом встановлено, що жодних змін у Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з приводу особливостей перерахунку та виплати пенсії особам, які отримують пенсію за цим Законом, Верховною Радою не приймались.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Рішення суду по справі також не містить жодних висновків суду стосовно його виконання у спосіб та порядок, що передбачені постановами КМ України № 103 та № 649.

Крім того, суд акцентує увагу, що постанова КМ України №103 прийнята після виникнення спірних правовідносин, які були предметом судового розгляду у справі № 820/1299/18, відтак, не може бути застосована, оскільки у такій спосіб відбудеться її зворотна дія у часі, що не відповідає приписам ст. 58 Конституції України.

Більш того, в рішенні по справі № 820/1299/18 судом було встановлено індивідуальний спосіб порушеного права позивача, що свідчить про неможливість застосування положень ПКМУ № 103.

Аналогічні висновки викладно Верховним Судом в ухвалі від 19.10.2018 року (справа №206/3911/17).

Те ж саме є актуальним і по відношенню до постанови КМ України № 649.

Більш того, позивач надав суду докази того, що застосування приписів постанови КМ України № 649 відповідачем здійснюється вибірково до певних пенсіонерів.

Відтак, звіт про виконання не підлягає затвердженню та вважається судом неподаним, що, у свою чергу, зумовлює наявність підстав, унормованих ст. 382 КАС України для накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича штрафу за наслідками розгляду звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та встановлення нового строку для подання звіту.

Щодо суми штрафу, суд вважає необхідним встановити таку на рівні мінімуму, визначеного ч.2 ст. 382 КАС України - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

Тобто, 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на час постановлення вказаної ухвали складає 40140 грн.

Відтак, суд накладає на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_2 Миколайовича штраф у розмірі двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40140 грн., з яких, в силу ч.3 ст. 382 КАС України половина стягується на користь ОСОБА_1 , інша - в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України.

При цьому, суд вказує, що штраф, за невиконання рішення суду у процедурі судового контролю, є заходом процесуального примусу, що вчиняється судом з метою спонукання відповідного владного суб`єкта до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами тощо.

Відповідно до ч.5 ст. 149 КАС України, ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст.7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

У статті 382 КАС України нормативно не визначено окремих вимог до ухвали про накладення штрафу, разом з тим частиною 6 зазначеної статті закріплено, що така після набрання законної сили, направляється для виконання до державної виконавчої служби.

Застосовуючи у сукупності приписи ст.ст. 7, 149, 382 КАС України суд вказує, що ухвала про накладення штрафу за результатами розгляду звіту про виконання має відповідати вимогам виконавчого документа.

Згідно п.3,4 ч.1 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Згідно ст. 32 Конституції України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

У свою чергу п. 3 ч.3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Суд вказує, що представником позивача не було повідомлено суду відповідні дані боржника - начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича як фізичної особи, а саме: його дату народження, місце проживання (перебування), водночас, представник позивача по даній справі не мав такої можливості, оскільки вказані дані є конфіденційними.

У свою чергу, повноваженнями з отримання таких даних, як вже вказано вище, приписами Закону України "Про виконавче провадження" наділений виконавець.

Тобто, відсутність у вказаній ухвалі відповідних даних відносно начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича, не може бути поставлено в залежність приписам п.3,4 ч.1 та п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відтак, підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про накладення на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича штрафу за наслідками розгляду звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії підлягає частковому задоволенню, водночас, зі встановленням Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області нового строку для подання звіту про виконання.

З розрахунком суми штрафу, викладеного представником позивача суд частково погоджується та виходить за межі заявленого, застосовуючи приписи ст.ст. 7,9 КАС України в контексті того, що КАС України, а саме, ст. 382 , не встановлено обмежень щодо застосування поточного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб при визначенні суми штрафу.

Представник позивача наводив розрахунок суми штрафу, виходячи з того, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, а судом було застосовано поточні показники, які діють з 1 липня - 2007 гривень.

Щодо нових строків для подання звіту, визначених представником позивача на рівні 10 днів з дня набрання вказаною ухвалою законної сили, з такими суд не погоджується та вважає за необхідне встановити останні в узгодженості з ухвалою суду від 10.12.2018 року про встановлення судового контролю по даній справі - протягом п`ятнадцяті днів після набрання чинності цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.205, 248, 256, 294, 295, 297, 382 КАС України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі № 820/1299/18 вважати таким, що не підлягає затвердженню та є неподаним.

Клопотання представника позивача про накладення штрафу та встановлення нового строку для виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково

Накласти на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича штраф у розмірі двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 40140 грн. ( сорок тисяч сто сорок гривень), з яких:

- стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича ( рнокпп НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) суму штрафу у розмірі 20070 грн. (двадцять тисяч сімдесят гривень);

- стягнути з начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області Ачкасова Віктора Миколайовича ( рнокпп НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України (, адреса: м. Київ, вул. Липська, 18/5, реквізити рахунку: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) суму штрафу у розмірі 20070 грн. ( двадцять тисяч сімдесят гривень).

Встановити новий строк для подання звіту про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі № 820/1299/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Держпром, 3 під., 2 пов., ) протягом п`ятнадцяті днів після набрання законної сили цієї ухвали, подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2018 року по справі № 820/1299/18.

У задоволенні решти клопотання представника позивача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Заічко О.В.