Справа № 367/2263/18
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 серпня 2019 року м. Київ № 367/2263/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду із Ірпінського міського суду Київської області, в порядку стаття 29 КАСУ, надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Київської області про визнання неправомірною бездіяльності відповідача у сфері надання житла особам, які потребують поліпшення умов житла з одночасним зобов`язанням надати житло особам, які потребують поліпшення житлових умов.

Як слідує із матеріалів справи, підставою для передачі справи послугувала ухвала суду від 25.07.2019 р., яка проголошена у судовому засіданні. З представлених адміністративному суду документів не вбачається, що сторонам було забезпечено право апеляційного перегляду прийнятого рішення в установленому процесуальним законом порядку, з огляду на таке:

статтею 13 КАСУ передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.286 КАС у резолютивній частині судового рішення зазначається строк і порядок набрання ним законної сили та його оскарження.

У рішенні Ірпінського суду зазначено, що останнє може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії відповідної ухвали.

У вступній частині ухвалі вказано, що її прийняття відбулось за участі судді та секретарів судових засідань.

Порядок вручення судових рішень визначений ст.251 КАСУ. За приписами ч.1 ст.251 КАСУ, копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Згідно ч.5 ст. 251 КАСУ, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, суд звертає увагу, що ДСА України 01.03.2019 р. оприлюднила повідомлення про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» 1 грудня 2018 року № 229 (6984) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Таким чином, після публікації цього оголошення зміни, передбачені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», пов`язані з початком функціонування ЄСІТС, не набувають чинності, а відтак надсилання копій судових рішень учасникам процесу повинно відбуватись у раніше встановленому порядку, тобто рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Матеріали справи зворотнього повідомлення про вручення копії ухвали про передачу даної справи за підсудністю не містять.

Тому суд звертає увагу, що ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово нагадував, в тому числі у рішенні у справі «Воловік проти України» (Volovik v. Ukraine) від 6 грудня 2007 року, заява № 15123/03, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має брати до уваги процесуальну єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (див., наприклад, рішення у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland) від 26 липня 2005 року, заява № 39199/98, п. 62).

Суд зазначив, що "незаконна відмова у доступі до апеляційного суду, який має повноваження переглянути справу як стосовно фактів, так і стосовно права, а також повноваження встановлювати нові факти, які не досліджувалися під час розгляду справи судом першої інстанції є порушенням ст. 6 Конвенції".

Положеннями ч.1 ст. 293 КАСУ передбачено право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічні положення містяться в ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у законі, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію чи касацію. Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті апеляційних скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства та незабезпечення їх подачі є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року 11 - рп/2012).

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно забезпечується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є основоположними для всіх форм судочинства та судових інстанцій (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 - рп/2012).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007). Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду є складовою права на доступ до правосуддя.

Відповідно до вищезазначеного, Верховний суд констатував, що право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом є безумовним. Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді. З огляду на ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень. У справі "Скорик проти України" Європейський суд з прав людини нагадав, що "відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, реалізують право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені ст. 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювались у відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них".

Ураховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне повернути Ірпінському міському суду дану справу для забезпечення учасникам справи права на апеляційний перегляд рішення про передачу справи за належною підсудністю.

Керуючись статтями 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

повернути справу Ірпінському міському суду Київської області для забезпечення права сторонам на апеляційний перегляд судового рішення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Брагіна О.Є.