Справа № 200/5511/19-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року справа №200/5511/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання - Тішевського В.В., позивача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року про передачу до іншого суду адміністративної справи № 200/5511/19-а (головуючий суддя І інстанції Кониченко О.М.), складену в повному обсязі 16 липня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2019 року ОСОБА_2 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідно до якого просила суд визнати протиправними дії Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні призначення, перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника з 22 грудня 2008 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про Прокуратуру", згідно рішення Дзержинського міського суду Донецькой області від 05 березня 2018 року, та документів пенсійної справи; зобов`язати Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок Прокуратури Запорізькой області на ім`я ОСОБА_3 в розмірі 90 % від розміру місячної заробітної плати починаючи з 22 грудня 2008 року та зобов`язати Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 22 грудня 2008 року призначення, перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника відповідно до ст. 50 -1 Закону України "Про прокуратуру" ( в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 60% від перерахованої пенсії її померлого чоловіка - ОСОБА_3 в розмірі 90% від розміру його місячної заробітної плати, зазначених у довідках Прокуратури Запорізької області, які знаходяться в документах пенсійної справи (а.с. 4-5).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі (а.с.1-2).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року скасовано вищезазначену ухвалу та направлено праву для продовження розгляду (а.с. 34-36).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_2 передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду, у зв`язку з тим, що позивач зареєстрована у м. Мелітополь, а відповідачем є Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (а.с. 103-104).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила суд скасувати вищевказану ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, зазначила, що судом першої інстанції порушено її конституційне право на судовий захист там, де вона проживає, де її визнано інвалідом 2 групи та там де вона знаходиться на стаціонарному лікуванні.

Вважає, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року визначено підсудність даної справи, оскільки справу повернуто для продовження розгляду саме до Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 108-109).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року замінено сторону відповідача у справі № 200/5511/19-а - Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Позивач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просила суд її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив, в якому він просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду із позовом про визнання протиправними дії Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні призначення, перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника з 22 грудня 2008 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про Прокуратуру" та зобов`язання вчинити певні дії на підставі її заяви від 05.04.2019 року № 6178, що підтверджується повідомленням про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 22.12.2008 року за №1887 від 10.04.2019 року (а.с. 4-5,61-62).

Відповідачем по справі визначено Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року замінено сторону відповідача у справі № 200/5511/19-а - Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Згідно витягу с Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, ОСОБА_2 з 17 січня 2006 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 89).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_2 передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду, у зв`язку з тим, що позивач зареєстрована у м. Мелітополь, а відповідачем є Мелітопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (а.с. 103-104).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання не чинними адміністративних договорів; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка правильності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб) відповідно до прийнятих або вчинених при здійсненні ними владних управлінських функцій.

З аналізу зазначених норм Закону вбачається, що предметом адміністративного процесуального права є взаємовідносини у сфері, що складаються у зв`язку з реалізацією зацікавленими особами права на судовий захист.

Тобто, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Не є спірним питанням даної справи, що даний спір належить розгляду в окружному адміністративному суді, спірним є територіальна підсудність даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Як вже зазначалось раніше, позивач зареєстрована у встановленому Законом порядку у м. Мелітополі Запорізької області, позов подає до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, відтак, підсудність даної справи відноситься до території Запорізької області.

В своїй заяві про призначення/перерахунку пенсії від 05.04. 2019 року ( а.с.61,85) вона звертається до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та зазначає адреси місця реєстрації та проживання м. Мелітополь.

При цьому, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, що тільки у разі невизначеності у Кодексі територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача (ч. 2 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що даний спір (щодо визнання дій суб`єкта владних повноважень щодо нездійснення перерахунку пенсії неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії) має розглядатись у Запорізькому окружному адміністративному суді, тобто за місцем реєстрації позивача та місцем знаходження відповідача.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи позивача/апелянта, що необхідності розгляду даного спору на території де вона проживає, де її визнано інвалідом 2 групи та там, де вона знаходиться на стаціонарному лікуванні та обліку як інвалід, оскільки такі вимоги визначення територіальної юрисдикції суду щодо розгляду справ Кодексом адміністративного судочинства України не встановлені.

Окрім того,адресу яку зазначає позивач як місце проживання в АДРЕСА_2 не свідчить про її проживання на час звернення до суду з позовом, оскільки відповідно акту від 10.02. 2017 року, вона за даною адресою проживала з січня 2016 року по 10 лютого 2017 року,а відповідно до інших довідок з 10 грудня 2007 року , а потім з 02.02.2009 року фактично проживала в АДРЕСА_3 ( а.с.92-94).

Отже, достеменно встановити місце проживання позивача в Донецькій області не можливо,що дає право суду визначити її фактичне місце проживання та реєстрацію у м. Мелітополь,Запорізької області відповідно до її особисто зазначеної адреси знаходження в заяві від 05.04 2019 року( останнє відоме місце проживання).

Згідно ч. 1 ст. 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Враховуючи заборону на спори між адміністративними судами щодо підсудності, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення конституційного права позивача на судовий захист, оскільки позов буде розглянуто Запорізьким окружним адміністративним судом.

Твердження позивача/апелянта, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року визначено підсудність даної справи, оскільки справу повернуто для продовження розгляду саме до Донецького окружного адміністративного суду, не відповідає дійсності, оскільки, вищевказаною постановою переглядалась ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі (у зв`язку з повторним зверненням до суду з тими самими вимогами), а не визначалась територіальна підсудність розгляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, предмет даного спору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність передачі даної справи на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду, доводи апеляційної скарги повністю нівелюються вищевказаними нормами права та правовими висновками суду.

Доводи апелянта у судовому засіданні про те, що вона не має постійного місця проживання та тривалий час знаходиться в м. Торецьку у знайомих та лікується в лікарнях Донецької області , судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються , оскільки відповідно до Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру , засвідченого Державною міграційною службою України 12.06.2018 року, ОСОБА_2 місце проживання зареєстровано за адресою АДРЕСА_1 ., що не спростовано позивачем та інших документальних підтверджень її проживання в Донецькій області не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки суд першої дійшов вірного висновку про необхідність передати адміністративну справу з одного адміністративного суду до розгляду іншого адміністративного суду.

Керуючись статтями 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі № 200/5511/19-а - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року у справі № 200/5511/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова