Справа № 2а/1570/7886/2011
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2011-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/7886/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2011 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.

секретар судового засідання Дудка С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держкомзему у Одеській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держкомзему у Одеській області в якій позивач просить визнати незаконним рішення Головного управління Держкомзему у Одеській області про відмову надати висновок про погодження містобудівного обґрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, розробленого ФОП ОСОБА_2 на замовлення ОСОБА_3 на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22.07.2010 року; зобов`язати Головне управління Держкомзему у Одеській області погодити містобудівне обґрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, розробленого ФОП ОСОБА_2 на замовлення ОСОБА_3 на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22.07.2010 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що після розроблення містобудівного обґрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, воно було подане до відповідних компетентних державних органів для погодження. Однак, листом №2-10-15/4541 від 26.08.2011 року ГУ Держкомзему у Одеській області відмовило позивачу вказавши, що не має можливості надати висновок щодо погодження вищезазначеного містобудівного обґрунтування, так як з 12.03.2011 року набрав чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який не містить визначення поняття містобудівного обґрунтування та порядку його погодження. Вказане рішення позивач вважає незаконним, оскільки з 12.03.2011 року набрав чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», яким не передбачена така містобудівна документація, як містобудівне обґрунтування та порядок його погодження а також затвердження, проте, згідно ч.4 розділу 5 «Прикінцеві положення`Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності`передбачено, що проекти забудови територій, розподілу територій, містобудівні обґрунтування з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельних ділянок, будівельні паспорти, документи на введення об`єктів в експлуатацію та їх сертифікацію, розроблені та/або оформлені до набрання чинності цим Законом, можуть бути затверджені та використані після набрання чинності цим Законом. Отже, враховуючи, що містобудівне обґрунтування, розроблялося до 12.03.2011 року на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державно адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22.07.2010 року, то відповідач міг і повинен був його погодити відповідно до законодавства України, яке було чинним на час розроблення містобудівного обґрунтування і регулює (регулювало) порядок погодження та затвердження містобудівного обґрунтування.

21.11.2011 року відповідач звернувся до суду із запереченнями на адміністративний позов в яких просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що Закон України «Про планування та забудову територій», який втратив чинність на підставі Закону №3038-VІ від 17.02.2011 року, містив поняття містобудівного обґрунтування, а саме - це вид містобудівної документації, в якому відповідно до державних будівельних та інших норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації визначаються містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки (об`єкта будівництва), обов`язкові для врахування при відведенні земельної ділянки та/або проектуванні цього об`єкта. Верховною Радою України 17.02.2011 прийнято Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року, та у зв`язку з його прийняттям втратив чинність Закон України «Про планування та забудову територій». Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності`не містить визначення поняття містобудівного обґрунтування та порядку його погодження, у зв`язку з чим 26.08.2011 ОСОБА_1 головне управління правомірно, надало відповідь про неможливість надання висновку щодо погодження наданого містобудівного обґрунтування. У позовній заяві в обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на ч.4 розділу 5 «Прикінцеві положення`Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якої містобудівні обґрунтування з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельних ділянок, розроблені та/або оформлені до набрання чинності цим Законом, можуть бути затверджені та використані після набрання чинності цим Законом. Головне управління вважає, що, по-перше, ця норма права, є диспозитивною, по-друге, стосується процедури затвердження містобудівного обґрунтування. Тобто, у позовній заяві є протиріччя, оскільки вимоги стосуються зобов`язання головного управління погодити містобудівне обґрунтування. Отже, головне управління, на даний час немає повноважень щодо погодження містобудівного обґрунтування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини та обґрунтування викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд в задоволенні позову відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, дослідивши доводи адміністративного позову та заперечень на нього, наявні матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, встановив наступне.

22 липня 2010 року розпорядженням Роздільнянської районної державної адміністрації №952/А-2010 було надано дозвіл на розробку містобудівної документації щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для індивідуального дачного будівництва із земель сільськогосподарського призначення, що не надані у власність та користування і перебувають у запасі на території Єгорівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (за межами населеного пункту) (копія а.с.29-31).

На підставі та у відповідності до прийнятого розпорядження, позивач замовив розроблення містобудівного обґрунтування фізичній особі -підприємцю ОСОБА_2 .

Після розроблення містобудівного обґрунтування, воно було подане для погодження до уповноважених на це державних органів.

Вказане вище містобудівне обґрунтування було погоджено: Одеською обласною санітарно-епідеміологічною станцією згідно із висновком від 08.11.2010 року №1109 (копія а.с.24); управлінням охорони об`єктові культурної спадщини згідно висновку від 26.10.10 року №01-17/4810 (копія а.с.25); Роздільнянською районною державною адміністрацією згідно довідки від 10.12.2010 року №3-12-2451 (копія а.с.26). Проте, Головне управління держкомзему у Одеській області не вирішило питання щодо погодження містобудівного обґрунтування, а саме надіслало на адресу ОСОБА_1 лист від 26.08.2011 року (копія а.с.32) в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено в наданні висновку щодо погодження містобудівного обґрунтування по причині того, що 17.02.2011 року Верховною Радою України прийнято Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011 року, а зазначений нормативно-правовий документ не містить визначення поняття містобудівного обґрунтування та порядку його погодження.

Відповідно до положень Державних будівельних норм України: після завершення розроблення містобудівного обґрунтування розробник передає його замовнику для організації погодження. Містобудівне обґрунтування погоджується з відповідними органами містобудування та архітектури, земельних ресурсів, охорони культурної спадщини, при родоохоронним та санітарно-епідеміологічним органом. Свої висновки зазначені органи надають протягом місяця з дня подання на їх розгляд містобудівного обґрунтування незалежно один від одного (Закон України "Про планування і забудову територій"). Містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, викладені в містобудівному обґрунтуванні за формою, наведеною в додатку В, після його погодження, експертизи та враху вання результатів громадського обговорення затверджуються рішенням відповідного органу вико навчої влади або органу місцевого самоврядування одночасно із затвердженням містобудівного обґрунтування.

Як вбачається із вказаних положень Державних будівельних норм України, Головне управління держкомзему у Одеській області мало вирішити питання щодо погодження містобудівного обґрунтування та не надало вмотивований висновок, про погодження чи відмову в погодженні містобудівного обґрунтування.

Відповідно до ч.4 ст.1 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»: проекти забудови територій, розподілу територій, містобудівні обґрунтування з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельних ділянок, будівельні паспорти, документи на введення об`єктів в експлуатацію та їх сертифікацію, розроблені та/або оформлені до набрання чинності цим Законом, можуть бути затверджені та використані після набрання чинності цим Законом. Положення затверджених відповідно до цього пункту проектів забудови територій, розподілу територій, містобудівних обґрунтувань з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки враховуються під час розроблення, внесення змін та оновлення містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до зазначених положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності`відповідач може затвердити містобудівні обґрунтування з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельних ділянок, проте позивач всупереч вказаних приписів Закону не прийняв відповідного рішення (висновку) про затвердження містобудівного обґрунтування або про відмову в такому затвердженні. Посилання відповідача на лист який він надіслав на адресу позивача з приводу його звернення про затвердження містобудівного обґрунтування суд відхиляє як такі, що не відповідають зазначеним вище нормам Закону, оскільки законодавець встановлюючи можливість затвердження містобудівного обґрунтування оформленого до набрання чинності цим Законом, передбачає прийняття рішення (висновку), а у разі якщо уповноважений суб`єкт влади прийме рішення щодо відмови у такому затвердженні, це не означає, що він може здійснити вказані дії іншим, ніж прийняття рішення (надання висновку), способом.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до положень ст.162 КАС України суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, оцінюючи надані позивачем та відповідачем по справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держкомзему у Одеській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 9, 11, 69-72, 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держкомзему у Одеській області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держкомзему у Одеській області щодо несвоєчасного розгляду та прийняття рішення щодо погодження містобудівного обґрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, розробленого ФОП ОСОБА_2 на замовлення ОСОБА_3 на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22.07.2010 року.

Зобов`язати Головне управління Держкомзему у Одеській області розглянути питання щодо погодження містобудівного обґрунтування розміщення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва за адресою: Роздільнянський район, Єгорівська сільська рада (за межами населеного пункту) Одеської області, розробленого ФОП ОСОБА_2 на замовлення ОСОБА_3 на підставі розпорядження Голови Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області №952/А-2010 від 22.07.2010 року.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні -протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано суддею 09.12.2011 року.

Суддя С.М.Корой

09 грудня 2011 року