Справа № 445/1388/19
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №445/1388/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о.начальника Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 17.08.2017 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Положеннями ст.ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено форму та зміст позовної заяви, а також документи, що додаються до такої.

Відповідно до ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. А, відповідно до ч.8 ст.160 цього ж Кодексу, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Разом з тим, позивачем до матеріалів позовної заяви подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі. В обґрунтування клопотання посилається на те, що тимчасово не працює та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.8 Закону України Про судовий збір, є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Водночас, з аналізу ст.8 Закону України Про судовий збір вбачається, що суд може відстрочити сплату судового збору лише за вичерпних умов. При цьому, приписами цієї статті чітко визначено перелік умов, а також суб`єктні та предметні критерії, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Втім, позивач до їх переліку не входить.

За вказаних обставин та з урахуванням встановленого наведеними законодавчими приписами режиму правового регулювання питання відстрочення сплати судового збору, визначених законодавцем умов та підстав для цього, подане позивачем клопотання задоволенню не підлягає.

Окрім цього, позивач не подав будь-яких доказів на підтвердження виникнення у нього можливості сплатити судовий збір до ухвалення судового рішення у справі.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 05.09.2018 року (справа №810/2386/17).

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року №2629-VIII, у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, для працездатних осіб, станом на 01.01.2019 року встановлено у розмірі 1921,00 грн.

Із прохальної частини позовної заяви слідує, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру (визнання протиправною та скасування постанови від 17.08.2017 №ВП54440604 про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.).

У зв`язку з чим позивачу слід сплатити судовий збір в розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Згідно п.1 ч.2 цієї статті, позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження у дані справі є постанова державного виконавця від 17.08.2017 ВП №54440604 про накладення штрафу в розмірі 1700 грн.

Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Клопотання мотивоване тим, що даний позов подається після ухвали Верховного Суду від 26.09.2018 №445/1717/16-ц, якою закрито провадження у справі по оскарженню постанови, що є предметом оскарження у даній справі, з підстав невірно обраної юрисдикції.

Однак, зазначені причини пропуску строку звернення до суду не підтверджують поважності пропуску такого. Позивач вказує, що ухвалу Верховного Суду від 26.09.2018 №445/1717/16-ц отримано ним 05.02.2019. Згідно реєстраційного штампу Золочівського районного суду Львівської області, даний позов був заєстрований в канцелярії суду лише 31.07.2019 року вх.4686, тобто більше ніж через шість місяців. Вказане свідчить, що ОСОБА_1 пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства України десятиденний строк звернення до суду.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Наведене вище свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим 123, ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.169 вищевказаного Кодексу, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи виявлені недоліки, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачу встановити спосіб і строк їх усунення. Роз`яснити позивачу, що у випадку усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.122, 123, 160, 161, 169, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі відмовити.

позовну заяву ОСОБА_1 до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови залишити без руху для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (вул.Чоловського, 2, м.Львів, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали:

- оригіналу документа про сплату судового збору (в сумі 768,40 грн.);

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ланкевич А.З.