Справа № 824/433/19-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/433/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із врахуванням до загального трудового стажу періоду навчання на підготовчих курсах в Уманському сільськогосподарському інституті з 01.12.1979 року по 01.09.1980 року, протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до загального трудового стажу періоду навчання на підготовчих курсах в Уманському сільськогосподарському інституті з 01.12.1979 року по 01.09.1980 року і періоду роботи в колгоспі Дністровький згідно даних трудової книжки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням нарахованих відпускних днів, лікарняних, грошових нарахувань, з яких сплачено страхові відрахування за період роботи в колгоспі Дністровький з 1990-1999 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що до трудового стажу підлягає зарахування період навчання на підготовчих курсах в Уманському сільськогосподарському інституті з 01.12.1979 року по 01.09.1980 року і період роботи в колгоспі Дністровький с. Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області. Позивач стверджує, що відповідачем не враховано відпускні дні і грошові нарахування, з яких страхові відрахування сплачені, в результаті чого занижений коефіцієнт перерахунку пенсії.

У зв`язку із вказаним, позивач просив суд задовольнити позов.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просило у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. У відзиві пенсійним органом зазначено про безпідставність позовних вимог, так як період навчання на підготовчих курсах в Уманському сільськогосподарському інституті з 01.12.1979 року по 01.09.1980 р. не підлягає зарахуванню до трудового стажу позивача, оскільки після навчання на підготовчих курсах позивач не здобув певного освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівня. Відповідач зазначає про безпідставність тверджень позивача про не зарахування до трудового стажу періоду роботи у 1990, 1991, 1992, 1995 роках у колгоспі Дністровький, оскільки вказані періоди зараховані до розрахунку пенсії ОСОБА_1 . Щодо неврахування сум відпускних та лікарняних до загальної суми місячної заробітної плати при розрахунку розміру пенсії позивача, пенсійний орган зазначає, що в довідках вказані відомості зроблені олівцем та не завірені належним чином, а тому відсутні підстави для їх врахуванню під час розрахунку пенсії.

З вказаних підстав, пенсійний орган просив суд відмовити у задоволені позову.

18.04.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено засідання по справі на 23.05.2019 року.

В судовому засіданні 23.05.2019 р. оголошено перерву, з метою надання учасниками справи додаткових доказів по справі. Розгляд справи призначено на 13.06.2019 р.

Судове засідання 13.06.2019 р. не відбулось, у зв`язку із відрядження головуючого судді. Розгляд справи призначено на 05.08.2019 р.

13.06.2019 р. позивачем надано суду додаткові докази по справі та подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В судове засідання 05.08.2019 р., учасники справи не з`явились. Водночас від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оцінивши повідомлені учасниками справи обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 встановлено, що позивач у період з 01.12.1979 р. по 30.07.1980 р. проходив підготовчі курси в Уманському сільськогосподарському інституті. (а.с. 13-18).

Відповідно до архівного витягу Сокирянської районної державної адміністрації від 26.02.2019 р. №1/53 вказано, що ОСОБА_1 з 1990 р по 1999 р. працював в колгоспі Дністровький. (а.с. 25-32).

До матеріалів справи додано архівні довідки КП «Сокирянський районний трудовий архів» від 17.05.2018 р. №1115/1-49, №1116/1-49, №1117/1-49, №1118/1-49, де вказано відомості про встановлений та відпрацьований мінімум людиноднів ОСОБА_1 в колгоспі Дністровький за період з 1 січня 1990 р. по 30 березня 2000 р., а також про заробітну плату отриману позивачем з 01 січня 1990 р. по 31 грудня 1999 року. (а.с. 33-38).

Також матеріали справи містять архівну довідку КП «Сокирянський районний трудовий архів» від 01.04.2019 р. №616/1-49, №617/1-49, №618/1-49 де вказано про встановлений та відпрацьований мінімум людиноднів ОСОБА_1 в колгоспі Дністровький з 01 січня 1990 року по 30 березня 2000 року. При цьому, зазначено, що відомості про відпускні та лікарняні внесено олівцем. (а.с. 38-40).

До матеріалів справи додано архівну довідку КП «Сокирянський районний трудовий архів» від 10.05.2019 р. №67/1-49, де вказано про встановлений та відпрацьований мінімум людиноднів ОСОБА_1 в колгоспі Дністровький з 01 січня 1990 року по 31 грудня 1994 року. (а.с. 72-73).

Відповідно до протоколу призначення пенсії позивачу з 26.11.2018 р. призначено пенсію за віком з урахуванням страхового стажу 34 роки 9 місяців 25 днів. (а.с. 43-44).

Згідно розрахунку страхового стажу позивача, ОСОБА_1 під час призначення пенсії з 26.11.2018 р. зараховано стаж роботи з 1990 р. по 1999 р. в колгоспі Дністровький. (а.с. 42).

Матеріали справи містять довідку пенсійного органу про враховану заробітну плату ОСОБА_1 за роботу в колгоспі Дністровький з 1990 р. по 1994 р. (а.с. 45-49).

Згідно з архівною довідкою КП «Сокирянський районний трудовий архів» від 17.05.2018 р. №1114/1-49 вказано відомості про відпрацьований мінімум ОСОБА_1 в колгоспі Дністровький з 01 січня 1990 р. по 31 грудня 1999 р., де позивачем у 1990 році відпрацьовано 297 людиноднів, у 1991 році відпрацьовано 308 людиноднів, у 1992 році відпрацьовано 307 людиноднів, у 1993 році відпрацьовано 316 людиноднів, у 1994 році відпрацьовано 271 людиноднів, у 1995 році відпрацьовано 324 людиноднів, у 1996 році відпрацьовано 314 людиноднів, у 1997 році відпрацьовано 303 людиноднів, у 1998 році відпрацьовано 274 людиноднів, у 1999 році відпрацьовано 151 людиноднів. (а.с. 20).

Спірні правовідносини полягають в перевірці правомірності дій пенсійного органу щодо не зарахування позивачу до страхового стажу періоду навчання на підготовчих курсах в Уманському сільськогосподарському інституті з 01.12.1979 року по 01.09.1980 року, а також періоду роботи в колгоспі Дністровький, із врахуванням нарахованих відпускних днів, лікарняних, грошових нарахувань, з яких сплачено страхові відрахування за період з 1990-1999 рік.

Спірні правовідносини врегульовані: Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», постановою ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року №573 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах», Положенням про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, затвердженого наказом Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 14 липня 1987 року №504.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до Конституції України Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV регламентовано, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За умовами ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків передбачених цим Законом.

Згідно з п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до п. «е» ст. 3 Закону № 1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

Суд звертає увагу, що на час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком, регулювався постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (далі Порядок № 590).

Згідно з пп. «і» п. 109 Порядку № 590 визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року №573 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах».

Вказаним нормативно-правовим актом передбачалося, що: 1) «при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання...; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців» (п. 2 зазначених нормативних актів); 2) «на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій» (п.3 зазначених нормативних актів). 3) «слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з постановою Ради Міністрів СРСР від 09 липня 1963 року № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 року № 1114».

Крім того, згідно з п. 21 Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, затвердженого наказом Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 14 липня 1987 року №504 передбачалось, що час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу.

Як встановлено судом, згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 позивач у період з 01.12.1979 р. по 30.07.1980 р. проходив підготовчі курси в Уманському сільськогосподарському інституті, а з 30.07.1980 р. - студентом І курсу вказаного навчального закладу.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України та статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З вказаного слідує, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Суд звертає увагу, що під час навчання позивача були чинними норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року № 162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

Оскільки, за нормами законодавства, що діяли у 1979-1980 роках, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом вважались прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, а тому час навчання позивача на підготовчому відділенні не переривав трудового стажу та підлягає зарахуванню до загального трудового стажу ОСОБА_1 .

Таким чином позовні вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині неврахування відповідачем періоду роботи в колгоспі Дністровький та врахування відповідачем нарахованих відпускних днів, лікарняних, грошових нарахувань, з яких сплачено страхові відрахування за період з 1990-1999 рік, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно розрахунку страхового стажу позивача, ОСОБА_1 під час призначення пенсії з 26.11.2018 р. зараховано стаж роботи з 1990 р. по 1999 р. в колгоспі Дністровький.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем при обрахунку стажу роботи ОСОБА_1 з 1990 р. по 1999 р. в колгоспі Дністровький на підставі довідки КП «Сокирянський районний трудовий архів» від 01.04.2019 р. №618/1-49 не враховано відпускні дні та лікарняні, оскільки у вказаній довідці зазначено, що відомості про відпускні та лікарняні в книгах по зарплаті внесено олівцем.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно з архівною довідкою КП «Сокирянський районний трудовий архів» від 17.05.2018 р. №1114/1-49 вказано відомості про відпрацьований мінімум ОСОБА_1 в колгоспі Дністровький з 01 січня 1990 р. по 31 грудня 1999 р., де до відпрацьованих людиноднів, включено відпускні та лікарняні.

Крім того, суд вважає, що зазначення в первинних документах колгоспу Дністровький олівцем відомостей про відпускні та лікарняні ОСОБА_1 у період з 01 січня 1990 р. по 31 грудня 1999 р. не є виною позивача та не може бути підставою для не зарахування вказаних днів до його трудового стажу.

З вказаних підстав, суд визнає протиправними дії відповідача щодо не зарахування до стажу позивача періоду роботи в колгоспі Дністровький із врахування нарахованих відпускних днів, лікарняних та грошових нарахувань, з яких сплачено страхові відрахування за період з 1990-1999 рік.

З метою відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до стажу позивача періоду роботи в колгоспі Дністровький із врахування нарахованих відпускних днів, лікарняних та грошових нарахувань, з яких сплачено страхові відрахування за період з 1990-1999 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність дій щодо не зарахування до загального трудового стажу позивача періоду навчання на підготовчих курсах в Уманському сільськогосподарському інституті з 01.12.1979 року по 01.09.1980 р. та періоду роботи в колгоспі Дністровький, із врахування відпускних днів, лікарняних та грошових нарахувань, з яких сплачено страхові відрахування за період з 1990-1999 рік.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із вказаним, суд вирішує питання щодо стягнення судових витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із врахуванням до загального трудового стажу періоду навчання на підготовчих курсах в Уманському сільськогосподарському інституті з 01.12.1979 року по 01.09.1980 року.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області щодо незарахування до стажу позивача періоду роботи в колгоспі Дністровький із врахування нарахованих відпускних днів, лікарняних та грошових нарахувань, з яких сплачено страхові відрахування за період з 1990-1999 рік.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до загального трудового стажу періоду навчання на підготовчих курсах в Уманському сільськогосподарському інституті з 01.12.1979 року по 01.09.1980 р. та періоду роботи в колгоспі Дністровький, із врахування нарахованих відпускних днів, лікарняних та грошових нарахувань, з яких сплачено страхові відрахування за період з 1990-1999 рік.

5. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн згідно платіжної квитанції №41 від 17.04.2019 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7А, м.Чернівці, 58022, ).

Суддя Брезіна Т.М.