Справа № 160/5278/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 вересня 2019 року Справа №160/5278/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в письмового провадження питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-1719-17 від 07.12.2018 року про нарахування недоїмки по ЄСВ на суму 33 946,63 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 року відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи з 16.08.2019 року.

Відповідно до статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 180 КАС України з`ясування судом, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропозиція учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішення питання про витребування додаткових доказів та визначення строків їх подання є завданнями підготовчого провадження.

Відповідно до приписів КАС України, зокрема ст. 179 КАС України, в кожній справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно з ч. 3 ст. 262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 КАС України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ознайомившись із матеріалами справи, враховуючи категорію справи та характер спірних правовідносин, обсяг та характер доказів у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Так, положеннями абзаців 5-7, 9 частини четвертої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Орган доходів і зборів, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення органом доходів і зборів не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою про сплату боргу, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 17.07.2019 року у справі №0740/1050/18.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-1719-17 від 07.12.2018 року - 26.02.2019 року.

07.03.2019 року він звернувся зі скаргою до ДФС України, в якій просив скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-1719-17 від 07.12.2018 року.

Рішенням ДФС України від 12.04.2019 року № 16/99-99-11-05-02-15 в задоволенні скарги було відмовлено.

Таким чином, з урахуванням строків встановлених абз. 6 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач мав протягом 10 днів після отримання рішення ДФС України від 12.04.2019 року № 16/99-99-11-05-02-15 оскаржити вимогу до суду, проте він звернувся до суду з відповідним позовом лише 07.06.2019 року.

Таким чином, позивач пропустив 10-денний строк звернення до суду, який встановлений Законом Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати позивача надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 179, 180, 243, 248, 256, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у справі № 160/5278/19 за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначити на 30 вересня 2019 року о 11 годині 00 хвилин.

Засідання відбудеться у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань № 9 .

Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 надати докази поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Серьогіна