Справа № 260/947/19
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 вересня 2019 рокум. Ужгород№ 260/947/19

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гебеш С.А. розглянувши у письмовому провадженні заяву Публічного акціонерного товариства "Закарпатвтормет" про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпатвтормет" до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Закарпатвтормет" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

03 вересня 2019 року позивачем була подана до Закарпатського окружного адміністративного суду заява про забезпечення адміністративного позову, в якій просить: 1) зупинити дію постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105 до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи; 2) зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105, якою на ПАТ «Закарпатвтормет» накладено штраф у розмірі 500760,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи; 3) зупинити дію постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106 до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи; 4) зупинити стягнення на підставі виконавчого документа постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106, якою на ПАТ «Закарпатвтормет» накладено штраф у розмірі 12519,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи.

Позивач вказану заяву обґрунтував тим, що державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Каганець В.В. 31.07.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59675111 на виконання постанови Управління Держпраці в Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106.

Окрім цього, 31 липня 2019 року винесена постанова про стягнення виконавчого збору. Отже, в межах виконавчого провадження ВП № 59675111 здійснюється примусове виконання постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106, яка є предметом судового оскарження у даній справі.

Також, 30.07.2019 року державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Кушнір А.І. було відкрито виконавче провадження по постанові № 3K238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105, про що постановлено відповідну Постанову ВП № 59675034.

Згідно із п.7 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", чітко передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу , зазначеного у ст. 3 цього закону: за заявою стягувача про примусове виконання (ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, буде задіяно примусове виконання оскаржуваної постанови про накладення штрафу, що може призвести до значної шкоди інтересам позивача та негативних наслідків, оскільки таке виконання може спричинити арешт майна та рахунків позивача, що в свою чергу може призвести до зупинення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю необхідності надання додаткових доказів чи пояснень з питань забезпечення даного позову, відповідно до ч. 2 ст. 154 КАС України суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення адміністративного позову та додані до неї матеріали, суд приходить висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Cтаття 151 КАС України визначає виключний перелік видів забезпечення позову, а саме:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Статтею 153 КАС визначено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Суть поданої позивачем заяви про забезпечення позову зводиться до того, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановами Управління Держпраці у Закарпатській області № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105 та № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106 від 06.06.2019 року на позивача накладено штраф у розмірі 500760,00 грн. та у розмірі 12519,00 грн., відповідно до яких надано строк протягом одного місяця для виконання постанов у добровільному порядку.

Вказані постанови позивачем не виконані та оскаржені до суду, оскільки позивач вважає їх протиправними.

Натомість, державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Кушнір А.І. 30.07.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59675034 на виконання постанови Управління Держпраці в Закарпатській області від 06.06.2019 року за № 3K238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105.

Також, державним виконавцем Ужгородського MB ДВС ГТУЮ в Закарпатській області Каганець В.В. 31.07.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59675111 на виконання постанови Управління Держпраці в Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення (ч. 1 ст. 26).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013р. № 509 Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок) визначено механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України та ч.2 7 ст.53 Закону України Про зайнятість населення. Відповідно до п.11 вказаного Порядку не сплачені в добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України).

Наведене дає підстави дійти висновку, що у зв`язку з невиконанням оскаржуваних постанов, такі були звернені до примусового виконання до відповідного органу державної виконавчої служби, що у свою чергу, може призвести до стягнення сум штрафу у розмірі 500760,00 грн. та 12519,00 грн. у примусовому порядку до вирішення питання правомірності постанов Управління Держпраці у Закарпатській області № 3К238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105 та № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106 від 06.06.2019 року.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб (у даному випадку третьої особи) з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Відповідно до вимог ч.5 ст. 242 КАС України чітко передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на норму вищевикладеної статті КАС України, Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року у справі № 826/14722/17 вказав, що забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі (постанова Верховного Суду від 19.06.2018р. у справі № 826/9263/17).

Позивач на даний час оскаржує постанови 3К238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105 та № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106 від 06.06.2019 року про накладення штрафу, однак згідно вимог ч. 4 ст. 150 КАС України встановлено, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Зважаючи на норму вищевикладеної статті КАС України, суд вважає, що на даний час існує очевидна небезпека заподіяння правам та інтересам позивача, до ухвалення рішення у справі, а для відновлення його прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а саме: повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернуто стягнення у разі примусового виконання оскаржуваних постанов, а також призупинення господарської діяльності позивача по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що на стадії розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову ним не дається правова оцінка законності та правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Натомість, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105 та № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106 до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи, про які, зокрема у своїй заяві, просить позивач зумовлює фактичне вирішення спору по суті і призведе до фактичного відновлення попереднього становища позивача без розгляду справи по суті і винесення у справі судового рішення, що не відповідає меті забезпечення позову.

З огляду на викладене, беручи до уваги вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 150, 151, 248 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Закарпатвтормет" про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпатвтормет" до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Забезпечити адміністративний позов шляхом:

- зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-105, якою на ПАТ «Закарпатвтормет» накладено штраф у розмірі 500760,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи;

- зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Управління Держпраці у Закарпатській області від 06.06.2019 року за № ЗК238/1371/АВ/П/ПТ-ТД-ФС-106, якою на ПАТ «Закарпатвтормет» накладено штраф у розмірі 12519,00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками розгляду справи.

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали негайно надіслати сторонам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Копію ухвали додатково надіслати на адресу Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, а саме державному виконавцю Кушнір Аллі Іванівні та держаному виконавцю Каганець Віталію Валентиновичу для відома та виконання.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 156 КАС України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя C.А. Гебеш