Справа № 1.380.2019.000949
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2019 року

Київ

справа №1.380.2019.000949

адміністративне провадження №К/9901/24027/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі № 1.380.2019.000949 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області) щодо відмови у перерахунку його пенсії та стягнути з відповідача на свою користь недоплачену суму пенсії у розмірі 30915,30 грн. Крім того просив зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області виплачувати пенсію у розмірі 13118,10 грн до моменту здійснення чергового перерахунку пенсії відповідно до вимог законодавства.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови позивачу в перерахунку пенсії та вирішено стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 недоплачену суму пенсії у розмірі 30915 грн 30 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та такі вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 10740 грн. з 01 січня 2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком у розмірі 13118 грн., починаючи з 01 січня 2018 року з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із судовими рішеннями, подав касаційну скаргу, яка надійшла до Верховного Суду 22.08.2019.

Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для відкриття провадження по справі, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про таке.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, предметом позовних вимог у справі є перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 257 КАС визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно пункту 10 частини шостої статті 12 КАС для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження, справа в силу приписів п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

При цьому, доводи касаційної скарги у даній справі стосуються правильності застосування норм матеріального права у конкретно визначених правовідносинах щодо окремо взятої особи і не стосуються питань права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені по справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не встановлено наявності, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі належить відмовити.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі № 1.380.2019.000949 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис) Л.В. Тацій

Суддя (підпис) А.І. Рибачук

Суддя (підпис) С.Г. Стеценко