Справа № 815/6861/15
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6861/15
27 серпня 2019 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
за участі секретаря Захарчук О.В.
заявника ОСОБА_1
представника відповідача Сокуренко ОСОБА_2
представника відповідача не з`явився
представника відповідача не з`явився
представника третьої особи не з`явився
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява в порядку ст. 382 КАС України ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, третя особа: Головне управління ДКС України в Одеській області в якій позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційної комісії), яка полягає у затримці виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду, по адміністративній справі №815/6861/15 від 09.07.2019 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 07.11.2015 року;
зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційну комісію) подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, по адміністративній справі №815/6861/15 від 09.07.2019 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 07.11.2015 року, у визначений судом строк.
Подана заява обґрунтована наступним.
09.07.2019 р. Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційна комісія), Суворовського районного відділу Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа без самостійних вимог Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, зобов`язання вчинити певні дії - визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області №1500 о/с від 04.11.2015 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил України за скороченням штатів з посади оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу міліції Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області; поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу міліції Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області з 07.11.2015 року; стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційна комісія) на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 07.11.2015 року по 08.07.2019 року в розмірі 134927,38грн (без урахування обов`язкових відрахувань та виплаченої вихідної допомоги).
Згідно до ст. 255 КАС України, допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу міліції Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області та стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області в середньомісячного грошового забезпечення у сумі 3237,16грн. (без урахування обов`язкових відрахувань). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
09.07.2019 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі №815/6861/15, який отриманий ОСОБА_1 10.07.2019 р. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - до 10.07.2022 р. Виконавчий лист, виданий Одеським окружним адміністративним судом по адміністративній справі № 815/6861/15 .
13.08.2019 року пред`явлений до виконання, відкрито виконавче провадження.
18.07.2019 року ОСОБА_1 подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду про скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду, в частині позовних вимог: про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, встановлення судового контролю за виконанням рішення, зобов`язання прийняти заяву та розглянути кандидатуру для зайняття посади від 09.07.2019 року по адміністративній справі № 815/6861/15.
Відкритого касаційного провадження по адміністративній справі № 815/6861/15 від 09.07.2019 року не має.
Рішення суду про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню, а це означає, що працедавець зобов`язаний поновити працівника на роботі на дату рішення суду.

За змістом статті 235 Кодексу законів про працю у разі звільнення працівника без законної на те підстави, він має бути поновлений на роботі

Для виконання цього рішення працедавець видає наказ. Такий наказ обов`язково повинен містити два пункти:

1) про скасування наказу про звільнення;

2) про поновлення працівника на посаді.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційна комісія), в супереч вимогам ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 255 КАС України, не виконало рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу міліції Суворовського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області з 07.11.2015 року.

З урахуванням викладеного, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційна комісія) допустило протиправну бездіяльність щодо невиконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року р. в адміністративній справі №815/6861/15, в результаті чого ОСОБА_1 позбавлений права на судовий захист, який полягає у відновленні порушеного права на працю, що в свою чергу загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Представник відповідача (ГУМВС України в Одеській області) не погоджується з твердженнями викладеними в заяві ОСОБА_1 та вважає що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В своїй заяві позивач зазначає що відповідач ухиляється від виконання рішення в супереч вимогам ст. 129-1 Конституції України, також позивач зазначає що для виконання цього рішення працедавець повинен видати наказ.

Звертаємо увагу шановного суду, на те що єдиною особою яка має повноваження на видання наказів в ліквідаційній комісії любого органу виконавчої влади є голова ліквідаційної комісії.

Вищезазначене підтверджується пунктом 19 «Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року, в якому зазначено: «Для здійснення своїх повноважень голова комісії видає накази, використовуючи бланки органу виконавчої влади або територіального органу, що припиняється.».

На теперішній час, головою ліквідаційної комісії є ОСОБА_3 , саме на нього повинен бути покладений обов`язок щодо фактичного виконання рішення суду, оскільки тільки він наділений повноваженнями на видання наказів.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду надійшло на адресу ГУМВС України в Одеській області 16.07.2019 року.

З початку липня 2019 року ОСОБА_3 знаходився в щорічній відпустці, а потім був затриманий співробітниками НАБУ, після чого йому було встановлено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 29 вересня 2019 року, фактично до виконання обов`язків голови ліквідаційної комісії він так і не приступив.

На момент отримання ГУМВС України в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №815/6861/15 від 09.07.2019 року і по теперішній час ліквідаційна комісія ГУМВС України в Одеській області бажає, але не має жодної об`єктивної можливості виконати рішення, через відсутність єдиної особи уповноваженої на видання наказів ГУМВС України в Одеській області.

На теперішній час, перед МВС України ініційоване питання щодо заміни голови ліквідаційної комісії, як тільки буде прийнято рішення, ліквідаційна комісія ГУМВС України в Одеській області почне вживати заходи щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Розглянувши заяву суд приходить до висновку про її часткове задоволення.

Згідно зі ст. 1291Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України» (заява №7321/05 та 107 інших заяв), «Робота та інші проти України» (заява №7158/04 та 88 інших заяв), «Варава та інші проти України» (заява №12405/06 та 118 інших заяв), «ПМП «Фея» та інші проти України» (заява № 27617/06 та 126 інших заяв), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

В поданій заяві ОСОБА_1 просить:

зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційну комісію) подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, по адміністративній справі №815/6861/15 від 09.07.2019 року, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 07.11.2015 року, у визначений судом строк.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України. Відповідно до частини першої загаданої процесуальної норми суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З системного аналізу матеріалів справи, суд вважає обґрунтованою заяву позивача про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача (Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційну комісію) подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду, по адміністративній справі №815/6861/15 від 09.07.2019 року, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 07.11.2015 року протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Суд відмовляє в задоволенні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційної комісії), яка полягає у затримці виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду, по адміністративній справі №815/6861/15 від 09.07.2019 року, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 07.11.2015 року, з огляду на наступне.

09.07.2019 року Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення по адміністративній справі №815/6861/15.

16.07.2019 року рішення отримано ГУ МВС України в Одеській області, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (вхід.№5867).

З початку липня 2019 року ОСОБА_3 знаходився в щорічній відпустці, а потім був затриманий співробітниками НАБУ, після чого йому було встановлено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю до 29 вересня 2019 року.

Пунктом 19 «Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2011 року, визначено: «Для здійснення своїх повноважень голова комісії видає накази, використовуючи бланки органу виконавчої влади або територіального органу, що припиняється.».

18.07.2019 року начальником ГУНП в Одеській області направлено листа №20/1359 на адресу Міністра внутрішніх справ «Про необхідність внесення змін до п.2 наказу МВС України від 03.11.2015 року №1346» наступного змісту:

«З урахуванням кадрових змін в Головному управлінні та для забезпечення належної роботи ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області прошу внести зміни до п.2 наказу МВС України від 03.11.2015 року №1346 щодо визначення головою ЛК ГУМВС України в Одеській області та відповідних територіальних підрозділів заступника начальника ГУНП в Одеській області полковника поліції Іщенка ОСОБА_4 Володимировича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).».

Викладене вище свідчить про відсутність протиправної бездіяльності ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області, оскільки проміжок часу між отриманням рішення (16.07.2019 р.) та направленням листа щодо визначення голови ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області (18.07.2019 р.) складає один робочий день.

«Також слід звернути увагу, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.

Така правова позиція була викладена у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2017 року у справі № 12-1393а17, і Велика Палата Верховного Суду не знаходить підстав відступити від цих висновків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 27 червня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції» визначено, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявників та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявників.»

До такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 року по справі №800/426/17.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 382, 256, 295, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України від 16.08.2019 року вх. №29454/19 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційну комісію) подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №815/6861/15 від 09.07.2019 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 07.11.2015 року протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвалою.

В частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ліквідаційної комісії), яка полягає у затримці виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду, по адміністративній справі №815/6861/15 від 09.07.2019 року, в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Хаджибеївського відділу Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 07.11.2015 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки визначені статтею 295, 297 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.