Справа № 280/3673/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 серпня 2019 року Справа № 280/3673/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренко М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати дії відповідача, які виявляються в порушенні конституційних прав позивача на належне соціальне забезпечення, а саме відмову у призначенні пенсії за віком - неправомірною, а рішення від 18.06.2019 року № 1 - незаконним;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 22.10.1984 року по 28.05.1996 року;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком та здійснити виплату пенсії, починаючи з моменту звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме - з 10.06.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.06.2019 він звернувся до Кам`янсько-Дніпровського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, рішенням відповідача № 1 від 18.06.2019 йому відмовлено у призначенні пенсії з тієї підстави що у нього недостатньо страхового стажу, передбачено ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що відповідачем не зараховано до його страхового стажу період роботи на посаді електрозварювальника у ПМК-128 тресту «Запоріжсільбуд» з 22.10.1984 28.05.1996, оскільки у трудовій книжці відсутній запис про звільнення, завірений належним роботодавцем, а запис про звільнення завірений сторонньою організацією, що не є роботодавцем, так як не підтверджена документально реорганізація/перейменування юридичної особи, якою проведено звільнення. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, у зв`язку із чим просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30.07.2019 вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/3673/19.

Відповідач позов не визнав, надавши свій письмовий відзив від 28.08.2019 вх. №35532. Зазначає, що у трудовій книжці позивача неналежним чином завірений запис №14 від 28.05.1996 про звільнення, а саме: запис завірений печаткою сторонньої юридичною особи - «Державне кооперативне підприємство трест Запоріжсільбуд пресувна механізована колона - 128». Крім того вказує, що на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили особові сплати звільнених працівників ПМК № 128 в формі № 970 тресту «Запоріжсільбуд», але надійшли відомості про нарахування заробітної плати за 1983-1988 роки, в яких ПІБ позивача відсутнє. Також зазначає про те, що якщо навіть зарахувати спірний період до страхового стажу, у позивача все одно не вистачає стажу, визначеного ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 25 років. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Приписами ч. 2 ст. 263 КАС України, визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Кам`янсько-Дніпровського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Енергодарського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, правонаступником якого наразі є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 1 від 18.06.2019 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного стажу для призначення пенсії за віком, оскільки на час звернення його страховий стаж складає 12 років 4 місяці 6 днів, що є меншим ніж визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 25 років. Також, відповідно до цього рішення до страхового стажу позивача не зараховано його період роботи на посаді електрозварювальника у ПМК-128 тресту «Запоріжсільбуд» з 22.10.1984 28.05.1996, так як запис про звільнення завірений печаткою сторонньої юридичною особи - «Державне кооперативне підприємство трест Запоріжсільбуд пресувна механізована колона - 128».

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся з даним адміністративного позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно п. 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

На підтвердження факту роботи позивачем надано витяг із трудової книжки серії НОМЕР_2 від 28.07.1976, згідно з даними якої позивач 22.10.1984 (російською) «принят на должность електросварщика ПМК-128 треста «Запоріжсельстрой» (запис №8); 23.08.1994 (російською) «в связи з с преобразованием т/та (треста) ЗСС в ОАО пр. госимущества № 243 от 22.12.92 г. ПМК-128 переименовано в ПМК-128 ЗСС ОАО» (запис № 13); 28.05.1996 (російською) «уволить по ст. 38 КЗОТ Украины собс. жел.» (запис № 14).

З рішення Відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 8 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 1 від 18.06.2019 встановлено, що при звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, на підтвердження страхового стажу, позивач надав трудову книжку серії НОМЕР_2 від 28.07.1976, військовий квиток та довідку про навчання. Проте, оскільки в архівній довідці № 04-21/П126 від 08.04.2019 вказано, що особові справи звільнених працівників ПМК № 128 в формі № 970 тресту «Запоріжсільбуд» до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, а у відомостях про нарахування заробітної плати за 1983-1988 роки ПІБ позивача не значиться, тому підстав для зарахування до страхового стажу періоду з 22.10.1984 по 28.05.1996 немає.

З копії трудової книжки позивача судом встановлено, що в ній наявні записи №8 від 22.10.1984 про прийняття на роботу до ПМК-128 тресту «Запоріжсільбуд» наказом №69-К від 22.10.1984 та № 14 від 28.05.1996 про звільнення з роботи наказом №9П від 28.05.1996.

Спір між сторонами виник з приводу наявності чи відсутності підстав для зарахування при обчисленні пенсії періоду роботи позивача з 22.10.1984 по 28.05.1996 у ПМК-128 тресту «Запоріжсільбуд».

Проте, суд вказує, що згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.03.2018 по справі №127/9055/17 провадження № К/9901/2938/17, що відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає врахуванню під час розгляду справи.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо зарахування до страхового стажу період роботи з 22.10.1984 року по 28.05.1996 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію за віком та здійснити виплату пенсії, починаючи з моменту звернення із заявою про призначення пенсії за віком, а саме - з 10.06.2019 року, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Безперечний страховий страж позивача складає 12 років 4 місяці та 6 днів. Спірний проміжок страхового стажу ОСОБА_1 з 22.10.1984 по 28.05.1996 складає 11 років 7 місяців 7 днів. Разом - 23 роки 11 місяців 13 днів, що вочевидь є меншим ніж 25 років.

З огляду на зазначене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають та, як наслідок, немає підстав для визнання протиправним оскаржуваного рішення № 1 від 18.06.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 768,40 грн., відтак стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає частина суми сплаченого судового збору в розмірі 382,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 22.10.1984 року по 28.05.1996 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в сумі 382 (триста вісімдесят дві гривні) 20 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.08.2019.

Суддя М.С. Лазаренко