Справа № 200/4700/19-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року справа №200/4700/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Сіваченка І.В.,

секретар судового засідання - Токарева А.Г.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Репіної О.В. , довіреність б/н,

представника відповідача - Волкової К.М, довіреність б/н,

представника третьої особи - Чугріної Л.В. довіреність від 15.04.2019 року № 0728/427,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2019 року у справі № 200/4700/19-а (головуючий 1 інстанції Бабаш Г.П., повний текст рішення складено 5 липня 2019 у приміщенні суду за адресою: вул. Добровольського, 1, м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації (далі-відповідач, Департамент соціального захисту), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі-третя особа), в якому з урахуванням заяви від 11.06.2019 року просила:

-визнати протиправним рішення (протокол) № 2 засідання комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації щодо відмови в призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 відповідно до листів з тимчасової непрацездатності: серія АГЮ № 251759 за період з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року та серія АДК № 924054 за період з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року та скасувати його;

-визнати дії членів комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації протиправними і незаконними та зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про призначення їй допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідно до листів з тимчасової непрацездатності: серія АГЮ № 251759 за період з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року та серія АДК № 924054 за період з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року;

-визнати дії директора Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації та головного бухгалтера Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації протиправними та незаконними;

-стягнути з відповідача допомогу по тимчасовій непрацездатності відповідно до листів з тимчасової непрацездатності: серія АГЮ №251759 за період з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року та серія АДК № 924054 за період з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року з дотриманням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення;

-стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 10 000 грн (т. 1 а.с. 4-13, 223-226).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано протокол № 2 комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації в частині відмови в призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 відповідно до листів з тимчасової непрацездатності серія АГЮ № 251759 за період з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року та серія АДК № 924054 за період з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року.

Визнано протиправними дії Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації щодо направлення 14.01.2019 року за № 01-21/50/0/200-19 до Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції ФСС коригуючого розрахунку щодо зменшення днів, що підлягають оплаті та суми надання матеріальної допомоги по листкам непрацездатності серія АГЮ № 251759 та серія АДК № 924054 .

Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації прийняти рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності відповідно до листів з тимчасової непрацездатності серія АГЮ № 251759 за період з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року та серія АДК № 924054 за період з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1536,80 грн (т.2, а.с. 9-13).

Позивач з вказаним рішенням суду не погодилась та подала апеляційну скаргу в якій послалась на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Просила скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що судом було відмовлено у задоволенні позовної вимоги стосовно визнання протиправними і незаконними дії членів комісії із соціального страхування, хоча й судом було скасовано та визнано висновок даної комісії незаконним. Вважає, що прийняття комісією незаконного рішення прямо вказує на протиправність дій кожного члена комісії, оскільки члени комісії вийшли за межі своїх повноважень та відмовили у наданні допомоги за п.1.7 Інструкції «Про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян», розуміючи, що в даному випадку вини не має, оскільки позивач не веде та не має право вести документацію в медичному закладі, в якому лікується. Також вважає, що члени комісії відповідно до п.2.1 «Положення про комісію із страхування у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю» мали право отримати безкоштовну консультацію від робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення з питань застосування законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності. Однак, всупереч даного права, членами комісії було грубо порушено норми матеріального права щодо відмови у наданні матеріальної допомоги позивачу. На думку апелянта, у зв`язку з тим, що вина в неодержанні призначеного матеріального забезпечення за листами тимчасової непрацездатності лежить на відповідачі, тому позивач звернулась до суду з вимогою щодо стягнення недоотриманої суми з дотриманням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення. Також зазначила, що вона є особою з інвалідністю та упродовж 2018 року тривалий час перебувала на лікуванні у медичних закладах, та при пропозиції звільнитись за власним бажанням отримала стрес та погіршення стану здоров`я. Вважає, що направлення її листків непрацездатності на перевірку свідчить про бажання відповідача звинуватити її у незаконному перебуванні на лікарняному. Незаконне позбавлення допомоги по непрацездатності призвело до моральних страждань (т.2, а.с. 19-23).

Від відповідача та третьої особи надійшли відзиви на апеляційну скаргу в яких зазначено, що вимоги апеляційної скарги є тотожними позовним вимогам, які задоволені судом першої інстанції. Із змісту позовної заяви не вбачається факту завдання ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів, які підтверджують причинний зв`язок між станом її здоров`я та діями відповідача по справі. Відповідно до діючого законодавства, Комісією було прийнято рішення про припинення виплати за 5 календарних днів непрацездатності по листку непрацездатності серія АГЮ № 251759 від 21.11.2018 року, які не підлягають оплаті, а також прийнято рішення про припинення виплати за 3 календарних дні непрацездатності по листку непрацездатності серія АДК № 924054 від 26.12.2018 року, які також не підлягають оплаті, оскільки продовжені медичним закладом не в установленому порядку, було вирішено направити заявку до Фонду щодо уточнення сум по листкам непрацездатності серії АГЮ 251759 від 21.11.2018 року та серії АДК № 924054 від 26.12.2018 року. Відповідач зазначив, що члени комісії діяли відповідно до чинного законодавства, а позивачем не доведено, які саме дії вчинені комісією, крім розгляду її листків непрацездатності та прийняття рішення за ними, є протиправними та незаконними. Вважають, що правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні (т.2, а.с. 42-43, 47-54).

Від апелянта надійшли відповіді на відзиви відповідача та третьої особи в яких зазначено, що апеляційну скаргу позивач подала лише в тій частині рішення, відповідно до якої позивачу було відмовлено в певних позовних вимогах, які були чітко зазначені в апеляційній скарзі, однак третьою особою було неуважно досліджено вказану скаргу та зроблено помилкові висновки. Порушення з питань обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, виявлено робочим органом Фонду, вказану обставину Законом не віднесено до підстав для відмови в наданні застраховані особі допомоги по тимчасові непрацездатності. Звертає увагу, що позивач зацікавлений у відновленні її конституційного права на соціальний захист, що включає право на забезпечення його у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Вважає, що питання сплати відповідачем сум допомоги по тимчасовій втраті працездатності на рахунок позивача повинно було вирішуватися відповідачем та членами Комісії відповідача ще до того, як прийняти протиправне та незаконне рішення щодо позбавлення позивача гарантованого права на соціальний захист у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (т.2, а.с. 64-66).

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представники відповідача та третьої особи проти доводів апеляційної скарги заперечували, вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Суд, заслухав суддю - доповідача, пояснення сторін, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, відзивів на неї та відповідей на відзиви, встановив наступне.

Наказом Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації від 14.02.2019 року № 02-10/18-ос/205-19 ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача сектора моніторингу впровадження процесів децентралізації в сфері соціального захисту населення відділу моніторингу соціальних програм управління соціально-трудових відносин та соціального діалогу Департаменту соціального захисту населення.

Під час роботи в Департаменті позивач неодноразово перебувала на лікарняному та надавала відповідачу листки непрацездатності, зокрема серії АГЮ № 251759 з 12.11.2018 року по 21.11.2018 року та серії АДК № 924054 за період з 15.12.2018 року по 26.12.2018 року.

Протоколом засідання комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення від 14.12.2018 року № 16/1 встановлено, що ОСОБА_1 тривалий час знаходиться на лікарняному - 4 випадки за 2018 рік загальною тривалістю 73 дні. В зв`язку з цим комісією вирішено звернутися до Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області для проведення перевірку правильності видачі та продовження листків непрацездатності ОСОБА_1

14.12.2018 року Департамент звернувся до Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області з проханням провести перевірку правильності видачі та продовження листків непрацездатності ОСОБА_1 , зокрема листка АГЮ № 251759.

Відповідно до протоколу № 17 засідання комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення від 17.12.2018 року прийнято рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за листком непрацездатності серія АГЮ № 251759 з 12.11.2018 року по 21.11.2018 року за 10 днів, в тому числі 5 днів за рахунок Фонду.

22.12.2018 року Департамент звернувся до Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції ФСС з заявою-розрахунком щодо фінансування для надання матеріального забезпечення за вищевказаним лікарняним листком.

Протоколом засідання комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення від 28.12.2018 року № 18/1 встановлено, що ОСОБА_1 тривалий час знаходиться на лікарняному - 5 випадків за 2018 рік загальною тривалістю 108 днів. В зв`язку з цим комісією вирішено звернутися до Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області для проведення перевірку правильності видачі та продовження листків непрацездатності ОСОБА_1

28.12.2018 року Департамент звернувся до третьої особи з запитом стосовно перевірки листка непрацездатності АДК № 924054.

Згідно протоколу № 18 засідання комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення від 28.12.2018 року прийнято рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 , зокрема, за листком непрацездатності серія АДК № 924054 за період з 15.12.2018 року по 26.12.2018 року за 12 днів, в тому числі 12 днів за рахунок Фонду.

04.01.2019 року Департамент звернувся до Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції ФСС з заявою-розрахунком щодо фінансування для надання матеріального забезпечення за вищевказаним лікарняним листком.

Листом Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області від 09.01.2019 року № 01-08/11-32 повідомлено відповідача про результати перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності ОСОБА_1 Зокрема повідомлено, що листок АГЮ № 251759 , виданий КМУ «Міська лікарня № 2» з 12.11.2018 року по 16.11.2018 року обґрунтовано, з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року продовжений необґрунтовано з порушенням вимог п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 року № 455. Листок АДК №924054, виданий КМУ «Міська лікарня № 3» з 15.12.2018 року по 23.12.2018 року обґрунтовано, з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року продовжений необґрунтовано з порушенням вимог п. 1.7 Інструкції № 455.

Протоколом № 2 засідання комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення від 10.01.2019 року прийнято рішення про відмову в призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за листком непрацездатності серія АГЮ № 251759 з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року за 5 днів та за листком непрацездатності серія АДК № 924054 за період з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року за 3 дні. Причиною відмови визначена ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105, п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 року № 455 (лист Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області від 09.01.2019 року № 01-08/12-32 «Про перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності»).

14.01.2019 року Департамент соціального захисту населення звернувся до Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції ФСС з коригуючим розрахунком щодо зменшення днів, що підлягають оплаті, та відповідно суми надання матеріальної допомоги.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суть спірних правовідносин полягає у правомірності прийнятого відповідачем рішення про відмову в призначені допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до ст. 20 Закону № 1105-XIV надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); допомога по вагітності та пологах.

Статтею 22 Закону № 1105-XIV передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Приписами статті 30 Закону 1105-XIV рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

На підставі ст. 31 Закону № 1105-XIV підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

З аналізу викладеного вбачається, що для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Порядок оформлення і видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, регламентується Наказом Міністерства охорони здоров`я від 09 квітня 2008 року № 189 Про затвердження Положення про експертизу тимчасової непрацездатності (далі Порядок № 189).

Згідно пункту 3.2 Порядку № 189 організація експертизи тимчасової непрацездатності здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, у тому числі Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13 листопада 2011 року № 455 та Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом МОЗ України від 03 листопада 2004 року № 532/274/136-ос/1406.

Зі змісту спірних листків непрацездатності та пояснень сторін вбачається, що вказані листки первісно видані на підставі та у відповідності до приписів законодавства. Будь-яких помилок, виправлень, відсутності реквізитів, визначених вищенаведеними інструкціями, листки непрацездатності серія АГЮ № 251759 та серія АДК № 924054 не містять. Це підтверджується і тим фактом, що при прийнятті вказаних листів непрацездатності відповідачем не наведено будь-яких недоліків та оформлені відповідні документи на отримання матеріальної допомоги.

Підставою звернення Департаменту до третьої особи щодо проведення перевірки листків непрацездатності був тривалий час перебування ОСОБА_1 на лікарняних, а не зауваження до змісту цих листків.

Разом з тим, стаття 23 Закону № 1105-XIV визначає підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Згідно частині 2 даної статті застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Відтак наведена стаття містить вичерпний перелік підстав, при яких матеріальна допомога не призначається, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вже було наведено в листі Управління виконавчої дирекції ФСС України в Донецькій області від 09.01.2019 року, листки АГЮ № 251759 та АДК № 924054 видані обґрунтовано, а продовжені необґрунтовано, а саме з порушенням вимог п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян.

Відповідно до довідки від 19.12.2018 року за результатами перевірки обґрунтованості видачі та продовження листка непрацездатності серія АГЮ № 251759 встановлено, що листок з 12.11.2018 року по 16.11.2018 року видано обґрунтовано, з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року продовжений необґрунтовано з порушенням вимог п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (записи в щоденниках лікаря від скарги, об`єктивний статус не обґрунтовують тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 ) та п. 5.1.4 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності (записи об`єктивного огляду не обґрунтовують тимчасову непрацездатність).

Відповідно до довідки від 04.01.2019 року за результатами перевірки обґрунтованості видачі та продовження листка непрацездатності серія АДК № 924054листок встановлено, що з 15.12.2018 року по 23.12.2018 року видано обґрунтовано, з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року продовжений необґрунтовано з порушенням вимог п. 1.7 Інструкції № 455 (записи об`єктивного огляду не обґрунтовують тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 ) та п. 5.1.5 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності (записи медичної карти стаціонарного хворого не обґрунтовують тимчасову непрацездатність) - Порядок № 189.

Згідно п. 1.7 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ України від 13.11.2001 року № 455 видача та продовження документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність, здійснюються тільки після особистого огляду хворого лікуючим лікарем (фельдшером), про що робиться відповідний запис у медичній карті амбулаторного чи стаціонарного хворого з обґрунтуванням тимчасової непрацездатності.

За приписами п. 5.1.4. Порядку № 189 лікуючий лікар відображає в медичних картах амбулаторного (стаціонарного) хворого скарги, анамнез, у т.ч. страховий (за останні 12 місяців), дані об`єктивного огляду, додаткових методів обстеження та інше, які є підставою для визначення діагнозу та видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, перелік необхідних лікувальних та оздоровчих заходів, консультацій відповідно до стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, рекомендований режим; номер документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, термін, з якого до якого він виданий, дату наступної явки хворого на прийом, направлення на ЛКК.

Пунктом 5.1.5. визначено, що лікуючий лікар при чергових оглядах хворого в медичній карті амбулаторного (стаціонарного) хворого відображає динаміку захворювання, обґрунтовує корекцію лікування та призначення додаткових обстежень з урахуванням стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями, визначає термін тимчасової непрацездатності та його продовження із зазначенням номера документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, дати, з якої до якої він продовжується, та дати наступного огляду. При відновленні працездатності вносить дані клінічного огляду пацієнта, що є підставою для закриття документа, що засвідчує тимчасову непрацездатність, із зазначенням його номера та дати, з якої пацієнт має стати до роботи.

У разі виписки хворого зі стаціонару при відновленні працездатності у виписці з медичної карти стаціонарного хворого (ф. 027/о) ( va369282-00 ) обов`язково зазначає дату висновку ЛКК (за наявності), лікувальні та трудові рекомендації, дату закриття листка непрацездатності, дату, з якої необхідно стати до роботи, номери документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян. Якщо хворий продовжує хворіти, у виписці зазначає дату явки на прийом до лікаря поліклініки, обґрунтовує продовження листка непрацездатності та направлення на амбулаторне лікування після виписки хворого зі стаціонару.

Відтак наведені в довідках причини необґрунтованості продовження листків непрацездатності містять зауваження до лікуючих лікарів щодо порядку огляду хворого, заповнення лікарняної документації. Жодних висновків щодо порушень з боку пацієнта в даних довідках не міститься. Більш того обидві довідки підтверджують факти хвороб позивача, огляди різних лікарів, проведення певного лікування.

Відповідно до пункту 8.2. Інструкції № 455 відповідальність за стан організації та якості експертизи тимчасової непрацездатності, зберігання та облік документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, несе керівник закладу охорони здоров`я.

Згідно пункту 8.3. даної Інструкції за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

З огляду на викладене, виявлені недоліки в обґрунтованості продовження листків непрацездатності не можуть мати наслідком застосування відповідальності до позивача шляхом позбавлення його права на отримання матеріальної допомоги на випадок тимчасової непрацездатності, а тому висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування Протоколу № 2 засідання комісії із соціального страхування Департаменту соціального захисту населення від 10.01.2019 року є законним та обгрунтованим.

Апеляційний суд зазначає, що наслідком вказаного висновку є також протиправність дій відповідача щодо направлення 14.01.2019 року за № 01-21/50/0/200-19 до Краматорського міського відділення управління виконавчої дирекції ФСС коригуючого розрахунку щодо зменшення днів, що підлягають оплаті, та відповідно суми надання матеріальної допомоги по листкам непрацездатності серія АГЮ №251759 та серія АДК № 924054 .

Суд апеляційної інстанції відхиляє вимогу скаржника про визнання протиправними і незаконними дії членів комісії із соціального страхування Департаменту, оскільки позивачем не роз`яснено, які саме дії вчинені комісією крім розгляду її листків непрацездатності та прийняття рішення за ними. Судом першої інстанції визнано протиправним та скасовано рішення даної комісії - Протокол № 2. Апеляційний суд вважає зазначений захист прав позивача таким, який відновлює порушені права позивача, тому погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у визнані протиправними і незаконними дії членів комісії.

Стосовно вимоги позивача стягнути з відповідача допомогу по тимчасової непрацездатності відповідно до листів з тимчасової непрацездатності: серія АГЮ № 251759 за період з 17.11.2018 року по 21.11.2018 року та серія АДК № 924054 за період з 24.12.2018 року по 26.12.2018 року з дотриманням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення суд зазначає наступне.

За приписами частини 2 статті 22 Закону № 1105 допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується позивачем, частково їй виплачена допомога за спірними лікарняними листами. При цьому несплаченою залишена сума, яка має відшкодовуватися за рахунок коштів Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування. Отже для сплати ОСОБА_1 цієї суми відповідачу потрібно прийняти рішення про призначення допомоги по тимчасової непрацездатності та направити третій особі відповідні заяви-розрахунки. На теперішній час відповідач цих коштів не отримував, тобто вказана вимога є такою, що скерована в майбутнє. З огляду на те, що суд першої інстанції не має можливості прийняти рішення про стягнення коштів під умовою вчинення інших дій, тобто на майбутнє, тому суд прийшов до правомірного висновку про відмову у задоволенні вказаної вимоги.

Стосовно заявленої вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 10000 грн апеляційний суд вважає за небхідне зазначити наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ст. 1167 Цивільного кодексу України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4,5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, необхідно обґрунтування позивачем наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями відповідачем, відповідно до яких заподіяно шкоду. Тобто, позивач повинен довести факт завдання йому моральної шкоди, надати належні докази того, що саме дії та бездіяльність відповідача призвела до матеріальних втрат і душевних страждань, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації його життя.

ОСОБА_1 , обґрунтовуючи заподіяну їй шкоду, зазначає, що вона є особою з інвалідністю, упродовж 2018 року тривалий час перебувала на лікуванні у медичних закладах. Коли позивач приступив до виконання обов`язків, їй було запропоновано звільнитись за власним бажанням. Така пропозиція призвела до стресу та погіршення стану здоров`я позивача. За час перебування позивача на лікуванні представники відповідача жодного разу її не відвідали, не запропонували матеріальної допомоги, натомість повідомляли про невиконання нею посадових обов`язків та відкриття дисциплінарної справи щодо неї. Таке відношення призвело до моральних страждань та погіршення здоров`я. Позивач вважає, що направлення її листків непрацездатності на перевірку свідчить про бажання відповідача звинуватити її у незаконному перебуванні на лікарняному. Незаконне позбавлення допомоги по непрацездатності також призвело до моральних страждань.

За таких обставин вимогу щодо заподіяної моральної шкоди в сумі 10000 грн. суд вважає необґрунтованою, оскільки відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазначав позивач, характеру немайнових витрат, їх тривалості, можливості відновлення, та з урахуванням інших обставин. Разом з цим, з наведених позивачем доводів не вбачається, що саме несплата матеріальної допомоги призвела до погіршення стану здоров`я або інших змін у її життєвих і виробничих стосунках.

Щодо направлення листків непрацездатності на перевірку до органу соціального страхування, суд зазначає, що це належіть до повноважень відповідача і за умови тривалого перебування ОСОБА_1 на лікуванні Департамент міг мати обґрунтовані сумніви щодо правомірності видання листків непрацездатності, тому саме ці дії не можуть вважатися такими, що призвели до моральних страждань.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Аналізуючи встановлені обставини та норми законодавства яке врегульовує спірні правовідносини, суд дійшов до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, оскільки вони суперечать чинному законодавству та не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2019 року у справі № 200/4700/19-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 4 липня 2019 року у справі № 200/4700/19-а - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 4 вересня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Сіваченко