Справа № 708/1003/19
Суддя: Івахненко О. Г.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 708/1003/19
Номер провадження № 2-а/708/7/19

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року

Чигиринський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі Тендітній Л.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом зазначивши, що 1 серпня 2019 року військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень за порушення вимог ч. 1 ст. 210 КУпАП.

В обгрунтування позову вказує, що він 21.06.2018 року знявся з військового обліку у Черкаському МВК та став на облік у Чигиринському РВК 23.06.2018 року.

На початку серпня 2018 року він надав довідку про проходження військової підготовки за програмою підготовки військових офіцерів запасу до Чигиринського РВК. Із зазначеної довідки зняли ксерокопію і оригінал повернули йому, вказавши, що його викличуть до військового комісаріату, коли надійде особова справа.

На його неодноразові звернення в телефонному режимі щодо надходження особової справи працівники Чигиринського РВК повідомляли, що справа не надходила.

З відповіді кафедри військової підготовки Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького він дізнався, що документи про присвоєння йому звання офіцерського складу запасу направлено до Черкаського МВК.

Під час звернення до Черкаського МВК йому повідомили, що особову справу повинен витребувати Чигиринський РВК, однак 22.07.2019 року Чигиринським РВК йому було відмовлено в цьому та направлено до Черкаського МВК для оформлення документів.

Разом з тим, у Черкаському МВК виписувати військовий квиток та ставити його на облік як офіцера запасу останні теж відмовились.

27.07.2019 року в Черкаському МВК йому видали довідку про присвоєння звання офіцерського складу запасу, яку 29.07.2019 року він надав відповідачу.

Також позивач зазначає, що вище вказану довідку на кафедрі на руки нікому не видавали, а направили до Черкаського МВК.

До того ж Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" не передбачено, що призовники зобов'язані особисто повідомляти орган, в якому вони перебувають на військовому обліку, про проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.

Крім того, звання йому присвоєно 22.12.2018 року, а до адміністративної відповідальності притягнуто через вісім місяців - 01.08.2019 року, тобто, з порушенням вимог ст. 38 КУпАП.

Тому вважаючи вказану постанову незаконною, позивач просить суд її скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Позивач у судовому зсіданні підтримав позов та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.
В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.
Таким чином, у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.
А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено доведений, на його думку, факт порушення позивачем законодавства про військовий обов`язок і військову службу.
Однак відповідачем не доведено, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача була винесена у спосіб, що передбачений Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, оскільки відповідач, відповідно до засад змагальності, диспозитивності, закріпленому у ст. 9 КАС України, реалізував свої права на власний розсуд, відзив на позов не подав і не надав суду достатніх та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 210 КУпАП.
Як передбачено ч.ч. 4,5 ст. 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" персонально-первинний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей щодо призовників та військовозобов`язаних за місцем їх проживання. У сільській місцевості, а також у містах і селищах, де відсутні військові комісаріати, облік ведеться органами місцевого самоврядування.
Персональний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей щодо призовників і військовозобов`язаних за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників підприємств, установ, організацій і навчальних закладів незалежно від підпорядкування і форм власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 37 вище зазначеного Закону призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.
Згідно до ч. 5 даної статті Закону зняттю з військового обліку призовників та військовозобов`язаних у військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.
Як встановлено судом та вбачається з даних посвідчення про приписку до призовної дільниці № б/н, ОСОБА_1 знятий з обліку в Черкаському МВК 21 червня 2018 року та взятий на облік в Чигиринському РВК 23.06.2018 року. (а.с. 9)

Відповідно до довідки про присвоєння первинного військового звання офіцерського складу запасу № 332, виданої 10 січня 2019 року кафедрою військової підготовки Черкаського національного університету ім. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 згідно з наказом Міністра оборони України від 22 грудня 2018 року № 844 присвоєно первинне військове звання "молодший лейтенант запасу". (а.с. 7)

Судячи з постанови № 917 від 01 серпня 2019 року, військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень за порушення вимог ч. 1 ст. 210 КУпАП, яке полягало у невиконанні вимог ч. 10 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Як передбачено ч. 10 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.
Однак в даній частині Закону не вказано про те, що призовники зобов`язані особисто повідомляти орган, де вони перебувають на військовому обліку, про присвоєння їм первинного військового звання офіцерського складу запасу, а тому не є зрозумілим, в чому ж саме полягало порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 210 КУпАП.

Крім того, ч. 1 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Навіть якщо брати до уваги те, що про присвоєння ОСОБА_1 22 грудня 2018 року первинного військового звання "молодший лейтенант запасу" він зобов'язаний був повідомити особисто військовий комісаріат в семиденний термін, тобто до 29.12.2018 року, а адміністративне стягнення накладено 01 серпня 2019 року, то строк накладення стягнення, передбачений ч. 1 ст. 38 КУпАП, закінчився 28.02.2019 року.

Виходячи з цього, суб`єктом владних повноважень жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 210 КУпАП, не долучено до матеріалів справи.
Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій вказано на порушення позивачем ч. 10 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Зі змісту протокролу про адміністративне правопорушення від 29.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, вбачається, що останній з порушенням не згідний, про що зазначає у своєму письмовому поясненні, і в даному випадку відповідач повинен був діяти відповідно до вимог ч. 2 ст. ст. 251 КУпАП, якою передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З тексту оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, вбачається, що при ухваленні оскаржуваного рішення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не було вручено належним чином копію даної постанови, оскільки підпис позивача в графі про її отримання відсутній.
Також суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторонаповинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крімвипадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.
Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Також згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Беручи до уваги те, що будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 210 КУпАП, відповідачем до суду не надано, суд приходить до висновку про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності винесеної постанови, та наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави стягнення з відповідача судового збору відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5,8,14,22,72-79,211,220,241-246,250,271, 286 КАС України,суд
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення № 917 від 01.08.2019 року, винесену військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко