Справа № 420/2218/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 вересня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2218/19

Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якому просила суд: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтованою площею 0,06 га, викладені у формі листів від 14.02.2019р. №54/0-97/6-19 та від 04.03.2019р. №88/0-1333/0/37-19; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою для отримання у власність земельної ділянки площею 0.06 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності Овідіопольського району Одеської області поруч з с. Новодолинське, поруч з ділянкою с кадастровим номером :01:003:1713 , для індивідуального садівництва.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2019р. позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтованою площею 0,06 га викладене в листі від 14.02.2019р. №54/0-97/6-19.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтованою площею 0,06 га, викладене в листі від 04.03.2019р. №88/0-1333/0/37-19.

Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою для отримання у власність земельної ділянки площею 0.06 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності Овідіопольського району Одеської області, поруч з с. Новодолинське, поруч з ділянкою с кадастровим номером :01:003:1713 , для індивідуального садівництва.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Держгеокадастру в Одеській області подало апеляційну скаргу, розгляд якої призначено на 10.09.2019р.

02.09.2019р. до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу затверджувати проект землеустрою, приймати, реєструвати, опрацьовувати документацію із землеустрою, підгодовувати та видавати висновок про погодження документації із землеустрою на земельну ділянку орієнтовною площею 0,06 га, яка розташована в ОК СК «Меркурій» вул. Гранітна, 24-б на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), а також шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області вчиняти дії, спрямовані на передачу в оренду зазначеної земельної ділянки.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області їй тричі незаконно відмовляло у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою для отримання у власність земельної ділянки площею 0.06 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності Овідіопольського району Одеської області, поруч з с. Новодолинське, а тому на даний час існує очевидна небезпека з боку відповідача щодо розпорядження земельною ділянкою, яку бажає отримати у власність позивач, шляхом передачі її у власність іншим особам або відчуження земельної ділянки. Вчинення таких дій відповідачем під час слухання справи в суді призведе до неможливості відновлення порушених прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, у випадку ухвалення судового рішення на її користь.

Заяву розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч.1 ст.154 КАС України.

Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Колегія суддів також наголошує, що відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що їй неодноразово відмовлено Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтованою площею 0,06 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності Овідіопольського району Одеської області, поруч з с.Новодолинське, поруч з ділянкою с кадастровим номером :01:003:1713 , для індивідуального садівництва. При цьому, у рішеннях відповідача, оформлених у вигляді листів від 14.09.2018р. №С-11259/0-6594/0/37-18, від 14.02.2019р. №54/0-97/6-19 та від 04.03.2019р. №88/0-1333/0/37-19, зазначено різні причини для відмови. Вказане, за твердженнями заявника, свідчить про упереджене ставлення до неї Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та надання пріоритету іншим особам при розгляді аналогічних заяв.

Також, ОСОБА_1 посилається на видання Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області наказу від 06.09.2018р. №15-5871/13-18-05, яким громадянці ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої в ОК СК «Меркурій» вул. Гранітна, 24-б на території Новодолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Позивач зазначає, що земельна ділянка, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення якої у власність надано відповідачем на підставі наказу від 06.09.2018р. №15-5871/13-18-05 ОСОБА_2 збігається із земельною ділянкою із заявою щодо виділення якої вона звернулася до відповідача.

Вказані доводи позивача не приймаються колегією до уваги, оскільки клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Заявником не надано суду достатніх доказів на підтвердження здійснення відповідачем будь-яких дій щодо земельної ділянки площею 0.06 га в Овідіопольському районі Одеської області, поруч з с. Новодолинське, поруч з ділянкою с кадастровим номером :01:003:1713 , зокрема, щодо зміни її цільового призначення, передачі земельної ділянки у власність чи користування, приєднання до інших ділянок тощо.

При цьому, колегія суддів враховує, що з першого звернення 16.08.2018р. ОСОБА_1 до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва пройшло більше одного року і за цей час Головне управління Держгеокадастру в Одеській області не вчиняло жодних дій по відношенню до відповідної земельної ділянки.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання заявника, що про вчинення відповідачем дій щодо розпорядження земельною ділянкою, намір щодо отримання у власність якої має ОСОБА_1 , свідчить виданий ним наказ від 06.09.2018р. №15-5871/13-18-05, оскільки позивачем не надано належних та беззаперечних доказів того, що земельна ділянка, що якої виник спір, збігається із земельною ділянкою, дозвіл щодо розроблення проекту землеустрою щодо якої надано гр. ОСОБА_2

Більше того, чинним земельним законодавством не встановлено обмежень щодо звернення тільки одного громадянина з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту на одну й ту ж саму земельну ділянку.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що наведені позивачем обґрунтування заяви про забезпечення позову не свідчать про існування обставин, визначених ч.2 ст.150 КАС України, як підстав для забезпечення позову, а отже заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.150-154, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 03 вересня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук