Справа № 344/18/14-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6091/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представник позивачів ОСОБА_1

представник третьої особи ОСББ «Озеро» Жердецький Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2014 року у справі № 344/18/14-а за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору-Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Озеро», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання нечинним та скасування п. 1.11 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №453 від 05 серпня 2010 року в частині надання дозволу на розроблення містобудівного обґрунтування та визнання нечинним та скасування п. 1.3 рішення Івано-Франківської міської ради №305 -ІІ від 14 липня 2011 року в частині затвердження містобудівного обґрунтування для влаштування лоджії до квартири ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2014 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Із таким судовим рішенням не погодилися ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подавши апеляційну скаргу, в якій вказали на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Просили скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про задоволення позову. В якості обґрунтування апелянти зазначили, що суд першої інстанції безпідставно визнав преюдицію судового рішення у справі, в якій позивачі участі не брали. Оскаржувані рішення виконавчого комітету є незаконними, оскільки прийняті без дотримання норм чинного законодавства, що регулює порядок використання спільного, загального і неподільного майна будинку, переданого на баланс Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, а також без врахування будівельних норм і правил, які регулюють питання реконструкції приміщень з недопущенням порушень майнових прав інших власників. Так, у 2005 році співвласниками будинку АДРЕСА_1 було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Озеро». 19 січня 2009 року проведено державну реєстрацію права власності ОСББ «Озеро» на земельну ділянку площею 0.1151 га по вищевказаній адресі з цільовим призначенням - для обслуговування багатоквартирного будинку. Балкон спільного користування, який одночасно є входом до квартири Демус є входом до квартир будинку і є загальним майном. Однак, виконавчий комітет дав згоду на реконструкцію балкону без згоди ОСББ «Озеро». Також при виготовленні проектної документації на реконструкцію спільної сходової клітини під лоджію не враховано будівельних норм. Також порушено порядок погодження містобудівного обґрунтування.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задоволено, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2014 року по справі № 344/18/14-а - скасовано та прийнято нову, якою позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано п. 1.11 Рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 453 від 05 серпня 2010 року в частині надання дозволу на розроблення містобудівного обґрунтування - для влаштування лоджії до квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; визнано протиправною та скасовано п. 1.3 Рішення Івано-Франківської міської ради № 305-ІІ від 14 липня 2011 року в частині затвердження містобудівного обґрунтування - для влаштування лоджії до квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2015 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд з підстави недослідження апеляційним судом питання щодо дотримання позивачами строків звернення до суду з відповідними позовами.

Після повернення справи № 344/18/14-а з суду касаційної інстанції, відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2019 року, справу передано колегії суддів: головуючий суддя Шавель Руслан Миронович, судді: Кузьмич Сергій Миколайович та ОСОБА_7 .

09 липня 2019 року треті особи, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 скористались своїм правом та подали відзив на апеляційну скаргу, в якому покликаючись на висновки суду касаційної інстанції, викладені у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у цій справі просять у задоволені апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2019 року задоволено заяву головуючого судді Шавеля Руслана Мироновича про самовідвід, а справу відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 31 липня 2019 року передано у провадження головуючого судді Довгої Ольги Іванівни. Відповідно до витягу протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2019 року визначено склад колегії суддів : Довга О.І., Бруновська Н.В., Запотічний І.І.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримує.

Представник третьої особи ОСББ «Озеро» просить в судовому засіданні задовольнити вимого апеляційної скарги та, відповідно, адміністративний позов.

Решта учасників в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на наступні підстави.

Як встановлено судом з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міськради від 05.08.2010 року №453, дозволено розроблення містобудівного обґрунтування ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 для влаштування лоджії до квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням ІІ сесії Івано-Франківської міської ради №305-ІІ від 14.07.2011 року вирішено затвердити розроблені містобудівні обґрунтування для влаштування лоджії до квартири АДРЕСА_2 .

21 жовтня 2013 року ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі продажу, набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 , а відтак вважала, що рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міськради від 05.08.2010 року №453 та Рішення ІІ сесії Івано-Франківської міської ради №305-ІІ від 14.07.2011 року порушують її права, як власника згаданого майна. Ці обставини спонукали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернутись до суду першої інстанції з відповідним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі у справі діяли в межах своїх повноважень, у відповідності та на підставі закону.

Перевіряючи та обгрунтованість рішення суду першої інстанції апеляційний суд зазначає наступне.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 02 січня 2014 року подали до суду першої інстанції адміністративний позов про скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №453 від 05 серпня 2010 року в частині надання дозволу на розроблення містобудівного обґрунтування та визнання нечинним та скасування п. 1.3 рішення Івано-Франківської міської ради №305-ІІ від 14 липня 2011 року в частині затвердження містобудівного обґрунтування для влаштування лоджії до квартири до квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Як на підставу для звернення з таким позовом позивачі покликались на те, що ОСОБА_2 21 жовтня 2013 року набула право власності на квартиру АДРЕСА_3 , а проведення облаштування лоджії власниками сусідньої квартири АДРЕСА_4 безпосередньо перешкоджатиме ОСОБА_2 у користуванні належною їй квартирою. При цьому позивачі також зазначали, що вказані рішення прийняті з порушенням процедури, оскільки мешканцями житлового будинку АДРЕСА_1 не надано згоди на облаштування лоджії, як і не надано такої ж згоди ОСББ «Озеро», яке є постійним користувачем земельної ділянки, на якій розміщено згаданий будинок.

Відповідно до ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент подання позову) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї ж статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зважаючи на дату звернення позивачів до суду першої інстанції з адміністративним позовом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пропустили строк на звернення до суду з позовом. При цьому жодним із позивачів не заявлено клопотання про поновлення такого строку, та не обґрунтована поважності причин його пропуску.

Разом з тим, судом з`ясовано, що під час розгляду справи в суді першої інстанції Івано-Франківська міська рада подала клопотання про залишення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без розгляду зважаючи на пропуск ними строку на звернення до суду з позовом. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 березня 2014 року у задоволенні заяви відмовлено з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували те, що позивачам могло бути відомо про існування оспорюваних рішень.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим зважаючи на наступні обставини.

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності від 18 січня 1999 року, власниками квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_2 , ОСОБА_3

13 липня 2005 року мешканцями житлового будинку по АДРЕСА_1 , членами якого є позивачі та треті особи у цій справі - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 Головою об`єднання призначено громадянина ОСОБА_8

21 липня 2010 року ОСОБА_4 звернулась до міського голови Івано-Франківська із заявою про надання дозволу на облаштування лоджії.

Зі змісту листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №1665/01-08/05 від 26 листопада 2013 року №124 від 19 листопада 2013 року, наданого на запит адвоката позивачів, колегією суддів з`ясовано, що інформація про проведення громадських слухань щодо заяви ОСОБА_4 про облаштування лоджії була офіційно оприлюднена на 10 сторінці газети «Західний кур`єр» від 10-16 березня 2011 року №10. За результатами громадських слухань було рекомендовано проект містобудівного обгрунтування для влаштування лоджії до квартири АДРЕСА_2 .

Отже, інформація щодо заяви ОСОБА_4 була доведена до відома широкого загалу, та була загальнодоступною, в тому числі для позивачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Крім того з матеріалів справи вбачається , що Івано-Франківським міським судом та Львівським апеляційним адміністративним судом, апеляційним судом Івано-Франківської області було прийнято кілька рішень, що стосуються предмету спору в даній адміністративній справі.

Зокрема, 14 червня 2013 року Івано-Франківським міським судом у справі №344/8302/13-а було винесено ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_8 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення №453 від 05 серпня 2010 року, яку ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №10374/13/876 залишено без змін. При цьому колегія суддів дійшла висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

Водночас, 08 серпня 2013 року Івано-Франківським міським судом у справі №344/4448/13-ц було прийнято рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про захист права власника житлового будинку, визнано право ОСОБА_4 на облаштування лоджії згідно отриманих дозвільних документів; зобов`язано ОСОБА_8 не чинити перешкоди в проведенні будівельних робіт по облаштуванню лоджії відповідно до розробленого проекту. 28 жовтня 2013 року апеляційним судом Івано-Франківської області прийнято відмову ОСОБА_8 від апеляційної скарги, провадження по справі закрито, рішення Івано-Франківського міського суду від 08 серпня 2013 року набрало законної сили.

Зазначені судові рішення підтверджують наявність тривалого спору, який існує між третіми особами ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Озеро» ОСОБА_9 Ю.Ю., який об`єктивно не міг бути залишений поза увагою іншим членів об`єднання, зокрема й позивачів. Поряд з цим, колегія суддів враховує й те, що зовнішній характер робіт щодо облаштування лоджії, та їх відкритість безумовно мав би бути помічений позивачами. Разом з тим, жодних дій щодо оскарження дій третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 позивачі не вчиняли, аж до моменту набуття права власності на квартиру АДРЕСА_3 . Відтак, на переконання колегії суддів, набуття права власності на квартиру об`єктивно не може бути поважною причиною пропуску строку на подання позову, підставою для подання якого є оскарження рішення суб`єкту владних повноважень з мотивів недотримання процедури прийняття, зокрема в частині отримання згоди співвласників квартир будинку, оскільки позивачам, з їх же пояснень, було достеменно відомо про відсутність такої згоди.

Зазначені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції та не враховані ним при прийнятті оскарженого судового рішення.

Згідно ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент подання позову) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Згідно п. 9 ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент подання позову) підставою для залишення позову без розгляду є подання позовної заяви пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Згідно ч.1 ст.319 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачі пропустили строк на звернення до суду з позовом, не подали клопотань про поновлення такого строку, а тому такий позов підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. 243, 246, 250, 308, 310, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 березня 2014 року у справі № 344/18/14-а та адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору-Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Озеро», треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання незаконним та скасування рішення залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. У випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 03 вересня 2019 року.