Справа № 540/1221/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1221/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № від 21.10.2014 р, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 21.10.2014 р.

22.05.2019 року постановою Верховного Суду вказана справа була направлена на новий розгляд.

Херсонським окружним адміністративним судом отримана 18.06.2019 року.

21.06.2019 ухвалою суду відкрито загальне провадження в справі та призначено підготовче засідання на 13.08.2019.

20.08.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 03.09.2019.

20.08.2019 ухвалою суду замінено відповідача Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на його правонаступника - Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в період з 07.10.2014р. по 13.10.2014р. відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи позивача з питання отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. За наслідками перевірки складено акт та винесено податкове повідомлення - рішення про збільшення суми грошового зобов`язання за основним платежем 167989, 92 грн., штрафні санкції - 42167, 48 грн. Вказане податкове повідомлення - рішення позивач вважає протиправним та просить скасувати у зв`язку з тим, що його не було повідомлено про проведення перевірки, з наказом про її проведення не ознайомлено. Також позивач вказав, що анульований (прощений) позивачу банком борг в розмірі 1004368,89 грн., нарахований протягом певного часу дії договору як проценти за користування коштами та неустойка - не є доходом, отриманим як додаткове благо.

Відповідач проти позову заперечував з підстав викладених в акті перевірки та в письмових запереченнях.

03.09.2019 представники сторін подали до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Судом встановлено такі обставини по справі.

Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питання отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу, анульованого кредитором, за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 13.10.2014 № 1116/21-03-17-02/ НОМЕР_1 .

За її наслідками відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 49.18 статті 49, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) шляхом неподання та недекларування в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік отриманого доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 1004368,89 грн. на підставі рішення банківської установи про анулювання кредитної заборгованості з повідомленням боржника про таке анулювання (прощення) шляхом укладення відповідного договору.

На підставі акта перевірки № 1116/21-03-17-02/ від 13.10.2014 прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.10.2014 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 167989,92 грн. за основним платежем та 42167,48 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не погодився з даним податковим повідомленням-рішенням, оскільки відповідачем порушено порядок проведення перевірки та порушено порядок визначення сум додаткового блага.

При вирішенні справи по суті суд враховує наступне.

Платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом (пп. 17.1.6 п. 17.1 статті 17 ПК України).

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові (п. 42.2 ст. 42 ПК України).

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки (п.79.2 ст.79 ПК України).

Відповідачем самостійно надано копію конверту, в якому на адресу позивача направлялось повідомлення про проведення перевірки №1271/21-03-17-02 від 06.10.2014 та копія наказу "Про проведення документальної позапланової перевірки платника податків ОСОБА_1 ." №1229 від 06.10.2014. Дослідивши конверт, суд встановив, що він направлявся 07.10.2014 за адресою АДРЕСА_1 , в той час, як адреса позивача згідно ЄДР: м. Херсон, АДРЕСА_2 .

Тобто конверт направлено в перший день проведення перевірки та направлено на адресу, за якою позивач не проживає та яка не зареєстрована в ЄДР.

Суд зазначає, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова, проте брати участь у проведенні такої перевірки є правом платника податків, а відтак з наказом про перевірку та письмовим повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до початку її проведення.

Невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, що узгоджується із правозастосовною практикою Верховного Суду (постанова в справі №809/1578/17 від 15.05.2018, номер рішення в ЄДРСР 73969167).

Стосовно правової природи боргу, анульованого кредитором в сумі 1004368,89 грн., суд зазначає наступне.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації (абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України).

Аналіз наведеної законодавчої норми дає підстави для висновку про те, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама собою ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається до його оподатковуваного доходу. Разом з тим, проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходом, який призводить до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

В той же час, відсутність в абз. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самосійним рішенням, була усунута шляхом внесення змін Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015.

Це уточнення не змінило регулювання, воно конкретизувало дійсний зміст наведеної норми.

Отже, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) нараховані проценти, штрафи тощо.

А тому визначення природи боргу (основна частина, проценти, штрафні санкції), прощеного банком, є однією із визначальних обставин, які підлягали з`ясуванню при проведенні перевірки та при оформленні її результатів.

ПАТ "Дельта Банк" надав копію додаткового договору №1 від 29.03.2013 до Кредитного договору №259-023/ФКВ-08 від 21.07.2008, відповідно до якого позивачу прощено борг в сумі 1027462,00 грн., з них 76227,15 грн. - сума основного боргу; 678025,34 грн.- сума процентів; 189350,27 грн.- сума пені; 83859,24 грн.- сума штрафних санкцій.

При винесенні спірного податкового повідомлення-рішення відповідач не дослідив правову природу анульованих сум та помилково врахував всю суму, до речі відмінну від суми прощеного боргу, в якості основної суми боргу.

Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.12.2006 у справі за позовом Закритого акціонерного товариства "Київський склотарний завод" до Державної податкової інспекції в Оболонському районі м. Києва про визнання недійсними рішень, висновок якого відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах, наслідком встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку суд не може ідентифікувати протиправні частини податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2014, а тому воно підлягає скасуванню в повному обсязі.

За відсутності правових підстав для визначення грошових зобов`язань, відсутні правові підстави для застосування штрафних санкцій.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області від 21.10.2014 № про збільшення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку н доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 210157,40 грн., з них 167989,92 грн. за основним платежем та 42167,48 грн. штрафних санкцій.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 111030200