Справа № 161/12714/19
Суддя: Пушкарчук В. П.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/455/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Загоровській І.І.,

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Гаврилишина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України Вовка Андрія Михайловича про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти № 4 УПП у Волинській області ДПП України Вовка А. М. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.07.2019 р. поліцейським Вовком А.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 320820. Даною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення вимог заборонних знаків.

Важає, що дана постанова є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена із порушенням норм чинного законодавства, викладені у ній фактичні обставини не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними належними, допустимими та достовірними доказами.

Вказує, що 12.07.2019 року близько 14 год. він разом з дружиною ОСОБА_2 перебували на парковці за адресою: м.Луцьк, вул. І.Франка (навпроти ПАТ Волиньгаз). Транспортний засіб був припаркованим, двигун вимкнений. В той момент коли позивач діставав із заднього сидіння необхідні документи, до них під`їхав патрульний автомобіль, поліцейський повідомив, що він порушив ПДР, хоча транспортним засобом не керував. Крім того, поліцейський не встановлював хто перебував за кермом до того, коли автомобіль залишили на парковці. На заявлені клопотання про надання доказу керування ним транспортним засобом під заборонний знак поліцейський повідомив, що правопорушення зафіксовано на дві нагрудні камери поліцейських, однак надати доказ не зміг.

Крім того, поліцейські не повідомили причини «розмови», а не зупинки (оскільки зупинка транспортного засобу не здійснювалась), не представились, не зазначили про активацію нагрудної відеокамери та нормативно-правовий акту, на підставі якого ведеться відео фіксація.

Вважає, що постанова складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки опис обставин порушення не відповідає вимогам ПДР України та фактичним обставинам.

На підставі викладеного, просив суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії НК № 320820 від 22 липня 2019 року поліцейським роти № 4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України Вовком А. М.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Гаврилишин Т.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення серії НК №320820 від 22.07.2019 року вбачається, що 12.07.2019 р. о 14 год. 27 хв. в Луцьк по вул. І.Франка, 13, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив п. 8.4 в ПДР України порушення вимог заборонених знаків, за що передбачена адміністративна відповідальність (а.с. 10).

Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДРУкраїни), дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено», забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою: запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом; запобігання виїзду транспортних засобів назустріч загальному потоку на дорогах, позначених знаком 5.8; організації відокремленого в`їзду і виїзду на майданчиках, що використовуються для стоянки транспортних засобів, майданчиках відпочинку, автозаправних станцій тощо; запобігання в`їзду на окрему смугу руху, при цьому знак 3.21 повинен застосовуватись разом з табличкою 7.9; запобігання в`їзду на дороги, що безпосередньо простягаються у межах прикордонної смуги до державного кордону і не забезпечують пересування до встановлених пунктів пропуску через державний кордон (крім сільськогосподарської техніки, інших транспортних засобів і механізмів, задіяних у провадженні відповідно до законодавства і за наявності відповідних на те законних підстав сільськогосподарської діяльності або інших робіт, ліквідації надзвичайних ситуацій та їх наслідків, а також транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Держприкордонслужби, ДМС, ДФС, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції і органів прокуратури під час виконання оперативних та службових завдань).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Таким чином, в`їзд транспортним засобом у дію знаку 3.21 «В`їзд заборонено» створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. п. 2,5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не довів того факту, на який посилається в своїй заяві та поясненнях, які надав в судовому засіданні, що він не перебував за кермом автомобіля.

Відтворений в судовому засіданні запис з нагрудної камери інспектора в повній мірі підтверджує пояснення представника відповідача, надані під час судового засідання та наведені у відзиві на позов і є доказами порушення правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_1 , оскільки з даного відео вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував факту вчинення ним правопорушення, просить поліцейського обмежитись щодо нього усним зауваженням, що є фактично визнанням вини з боку позивача.

Покликання позивача на неточне зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення не впливає на правильність кваліфікації працівниками поліції дій ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем надано докази вчинення ОСОБА_1 дій, які слугували підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України Вовка А.М., про визнання дій протиправними та скасування постанови, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,7-12, 14, 20, 72, 241-243, 245,246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст. 122 ч. 2 КУпАП суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України Вовка Андрія Михайловича про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії НК № 320820 від 22 липня 2019 року поліцейським роти № 4 Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції України Вовком Андрієм Михайловичем відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук