Справа № 400/2549/18
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 р. № 400/2549/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи-підприємця Спіян Олега Павловича, АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2

до відповідача:Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області, вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056

про:визнання протиправними та скасування постанов від 05.04.2018р № 024168, від 17.05.2018р. № 056043, від 24.05.2018р. № 056083,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 Павлович (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки в Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами (з урахуванням уточнених позовних вимог): визнати протиправними та скасувати Постанови Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області за №024168 від 05.04.2018р., №056043 від 17.05.2018р., №056083 від 24.05.2018р., №056407 від 16.08.2018р.

Ухвалою від 22.10.2018 року суд відмовив у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог.

Ухвалою від 22.10.2019 року суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі суду.

Ухвалою суду від 15.11.2018 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач не погоджуючись з ухвалою суду від 22.10.2018р. про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог, оскаржив рішення суду до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.10.2018 року - без змін.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 21.05.2019 року суд ухвалив розглядати справу з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог від 16.11.2018р. та з урахуванням збільшених позовних вимог.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що винесені відповідачем постанови про накладення адміністративно-господарських штрафів є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки винесені з порушенням вимог чинного законодавства, чим порушують права позивача як перевізника.

По-перше, позивача притягнуто до відповідальності за відсутність документу, який не передбачений діючим законодавством (за відсутність тахографу), по-друге Методика, на яку посилається відповідач щодо виконання вимірювань пооосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі , не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем як це було у позивача. Також незрозумілим для позивача є те, звідки відповідач визначив відстань зазначену в розрахунках плати за проїзд великогабаритних транспортних засобів, адже на сьогодні законодавчо не встановлено механізму визначення відстані перевезення вантажу, а відповідачем таке визначення відстані документально не підтверджене, тобто відповідач її визначив приблизно. Крім того, вимагати у перевізника дозвіл на рух великовагового транспортного засобу з подільним вантажем, як того робили працівники трансбезпеки, а також притягувати перевізника до відповідальності шляхом винесення Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за відсутність дозволу є незаконним (адже в перевізника такого дозволу на рух бути не може взагалі).

Відповідач заперечує проти позову та вказує у відзиві на позовну заяву, що посадові особи відповідача діяли згідно вимог чинного законодавства та мали законні підстави для прийняття оскаржуваних постанов. Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області вважає, що перевірка та зважування транспортного засобу проводилась із додержанням вимог законодавства про автомобільний транспорт належним чином оформленими документами, розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів , винесено у відповідності із Законом України «Про автомобільний транспорт» (далі за текстом - Закон), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.11.06 р. № 1567 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 Про правила дорожнього руху і далі - ПДР) (далі - Положення) та постанови КМУ «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» за №879 від 27.06.2007р. ), Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затвердженого Наказом Міністерства транспорту' та зв`язку України 07.06.2010 N 340 (далі - Положення ) та Наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 «Про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті». Відповідач, враховуючи наявність у нього підстав для здійснення перевірки, встановив, що у водія, який керував транспортним засобом, що належить позивачу, не було відповідних документів, а також наявності в діях останнього факту вчинення правопорушення через здійснення вантажних перевезень без протоколу перевірки та адаптації тахографа, вважає, що ним правомірно застосовано до позивача стягнення у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження

З врахуванням положень частин 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

05.04.2018р. Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області за результатами розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт винесено Постанову №024168 про застосування до ФОП Спіян О.П. адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн. В якості обґрунтування постанови відповідач зазначив про те, що ФОП ОСОБА_2 13.02.2018р. на а/д Київ-Одеса км210+450м допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачене абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 цього Закону, а саме протоколу про перевірку та адаптацію тахографу до транспортного засобу Рено д/ НОМЕР_1 (акт рейдової перевірки №038630).

17.05.2018р. Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області за результатами розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт винесено Постанову №056043 про застосування до ФОП Спіян О.П. адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

В якості обґрунтування постанови відповідач зазначив про те, що ФОП ОСОБА_2 06.04.2018р. на а/д Бориспіль-Запоріжжя 121 км допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачене абз.З ч.І ст..60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст..48 цього Закону, а саме щоденних реєстраційних листів режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_3 (акт рейдової перевірки №046169).

24.05.2018р. Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області за результатами розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт винесено Постанову №056083 про застосування до ФОП Спіян О.П. адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн. В якості обґрунтування постанови відповідач зазначив про те, що ФОП ОСОБА_2 28.03.2018р. на а/д М-13 «Кіровоград-Платонове» 3 км допустив порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачене абз.3 ч.1 ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» надання послуг з перевезень вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст.48 цього Закону, а саме особистої картки водія до цифрового тахографа (Даф д/н НОМЕР_2 (акт рейдової перевірки №043231).

22.06.2018 р. на а/д М-28 Одеса - Южне км 41+50 працівниками Управління Укртрансбезпеки в Одеській області було проведено рейдову перевірку належного позивач;, транспортного засобу марки DAF д/н НОМЕР_3 з напівпричепом марки Dennison Slid". Bogie д/нВЕ7683ХХ (далі - транспортний засіб), під час якої здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу. В результаті вагового контролю транспортного обладнання відповідача зафіксувало перевищення вагових параметрів по строєної вісі - 2,66 тони. За результатами габаритно-вагового контролю працівниками відповідача було складено Довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю, Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а також Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Також за результатами рейдової перевірки було складено Акт №047838, який в подальшому 16.08.2018р. став підставою для розгляду Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області відносно позивача справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (за його відсутності). Жодного з перелічених вище документів за результатами проведеної рейдової перевірки водію працівниками відповідача надано не було. Постанову по справі представником позивача було отримано випадково під час робочого візиту до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області.

Позивач вважає, що винесені відносно нього Постанови про накладення адміністративно- господарських штрафів є протиправними та підлягають скасуванню, тому звернувся до суду з відповідним позовом.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про таке.

Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Укртранспезбека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства) (п.1 Положення про Укртрансбезпеку, затвердженого Постановою КМУ №103 від 11.02.2015р. (далі - Положення). Згідно п.п. 15, 27, 54 п. 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

- здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

- проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт.

Згідно п.8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу. Відповідно до Постанови КМУ №592 від 26.06.2015р. утворено Управління Укртрансбезпеки в Одеській та Миколаївській областях.

Станом на час здійснення перевірки порядок проведення контрольних заходів органами Укртрансбезпеки регулювався «Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого Постановою КМУ №1567 від 08.11.2006р. (далі - Порядок контролю).

Відповідно до п.1 Порядку контролю, вказаний вище Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п.14 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого Постановою КМУ №1567 від 08.11.2006р., рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час па окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (П.14 Порядку контролю).

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (П.20 Порядку контролю).

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (П.27 Порядку контролю). При цьому перелік підстав для винесення Постанови про застосування штрафів до перевізників вантажів визначений абз.абз. 3,6,8,11,12,13 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

В інших випадках за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт (П.З1 Порядку контролю).

Щодо протоколу про перевірку та адаптацію тахографу до транспортного засобу (по Постанові №024168 від 05.04.2018р.), суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», внутрішні перевезення - це перевезення пасажирів га/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України.

Відповідно до ч.10 ст, 20 Закону України «Про автомобільний транспорт», на території України повинні виконуватися вимоги встановлення "'та використання на транспортних засобах, які призначаються для міжнародних перевезень, контрольних приладів (тахографів) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв, передбачені законодавством країн, на території яких виконуються перевезення.

Отже, законодавство не містить вказівки на обов`язок водіїв, що здійснюють внутрішні перевезення встановлювати та використовувати контрольні прилади (тахографи) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв.

Оскільки позивач в даному випадку здійснював внутрішнє перевезення, то не мав обов`язку по встановленню та експлуатації тахографу, а отже і обов`язків по його перевірки та адаптації.

Як вже зазначалося вище, у відповідності до ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» до автомобільних перевізників можуть бути застосовані адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону. Але, аналізуючи норми законодавства, суд приходить до висновку, що ні ст.48, ні інший нормативно-правовий акт не визначає такого документу як щоденний реєстраційний лист режиму праці та відпочинку водія. Тобто позивача притягнули до відповідальності за відсутність документу, який не передбачений діючим законодавством.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються працівниками Укртрансбезпеки на автомобільних дорогах загального користування встановлений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 879 від 27.06.2007 року "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" (далі - Порядок ГВК).

У відповідності до пп.2,3 п.2 Порядку ГВК: вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до ч.1 п.22.5 Правил дорожнього руху:

«За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.».

Відповідно до документів, якими відповідач оформив результати габаритно-вагового контролю, транспортний засіб позивача перевозив подільний сипучий вантаж - зерно. При ньому з урахуванням ваги самого транспортного засобу, загальна маса транспортного засобу з вантажем не перевищувала дозволеної норми в 44,00 тони, оскільки транспортні засоби позивача напівпричігіи є контейнеровозами. Ця обставина також підтверджена результатами зважування в місці проведення габаритно-вагового контролю. Таким чином, будь-якого порушення вагових параметрів у водіїв позивача під час завантаження транспортних засобів позивача не було.

Оскільки, транспортні засоби позивача перевозили сипучий вантаж (зерно), який є рухомим під час маршруту транспортного засобу - його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування (в якій би був передбачений реальний відсоток похибки навантаження на вісі для сипучих вантажів), з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Насьогодні методика, про яку йдеться у п.2 Порядку ГВК та згідно якої повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (Укрметртестандартом) не затверджено.

Також, з наданих до справи відповідчем документів неможливо встановити на яких вагах (якої марки, моделі, та з яким серійним номером) проводилося зважування. Але ж у відповідності до ст. 77 КАС України, відповідач зобов`язаний довести цю обставину в суді.

Крім того, для суду є незрозумілим, яким чином працівники управління Укртрансбезпеки визначили відстань зазначену в розрахунках плати за проїзд великоваговим транспортним засобом. Адже, законодавчо не встановлено механізму визначення відстані перевезення вантажу, а відповідачем таке визначення відстані документально не підтверджене, тобто відповідач її визначив приблизно.

Також відповідно до п. 31-1 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п"ятикратному розмірі.

Таким чином, плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється саме за пройдену частину маршруту.

Тому такий важливий для визначення плати параметр як відстань повинен визначатися достовірно й у точній відповідності із законом.

Окрім того, відповідно до п.18 Порядку ГВК, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Як вбачається з довідок складених працівника Укртрансбезпеки, вони не містять найменування пункту габаритно-вагового контролю, тобто стаціонарний чи пересувний, а також не містять часу зважування транспортного засобу. В той же час відсутність даної інформації в офіційних документах позбавляє їх вважати належними документами.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено перед судом правомірності прийнятих ним постанов, не надано належних доказів та обгрунтувань щодо відповідності оскаржуваних постанов нормам чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати Постанови Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області за №024168 від 05.04.2018р., №056043 від 17.05.2018р., №056083 від 24.05.2018р., №056407 від 16.08.2018р.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м.Київ, пр-т Перемоги, будинок 14, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збірв розмірі 1762,00грн., сплачений квитанцією від 06.11.2018 року № 45.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов