Справа № 160/4422/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2019 року Справа № 160/4422/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріГончаровій В.Г.
представника позивача представника відповідача Ромащенка К.В. Потапова О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
15.05.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Офісу великих платників податку ДФС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників ДФС, в якій позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
22.05.2019 на виконання вищевказаної ухвали позивачем надано до суду уточнену позовну заяву до Офісу великих платників ДФС з ідентичними позовними вимогами, яка містить ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача у справі та реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта представника позивача, а також її копії для направлення відповідачу у справі.
В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено:
- ТОВ «Омега» вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню;
- постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019 по справі №160/699/19 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Київській області від 29.12.2018 №2850 «Про проведення фактичних перевірок» в частині призначення проведення фактичної перевірки ТОВ «Омега»;
- позивач вважає, що факт незаконності та протиправності вищевказаного наказу про проведення перевірки в частині, що стосується ТОВ «Омега», є преюдиційним;
- ТОВ «Омега» не допускало представників ГУ ДФС у Київській області до проведення фактичної перевірки у зв`язку з чим сама перевірка не здійснювалась;
- в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні зазначено, що воно винесено на підставі акту перевірки №0124/1036/14/30982361 від 24.01.2019, проте 05.02.2019 ТОВ «Омега» з супровідним листом ГУ ДФС у Київській області №2870/10/10-36-14-06-12 від 25.01.2019 отримано акт фактичної перевірки датований 21.01.2019;
- на думку позивача, ГУ ДФС у Київській області склало 2 акти фактичної перевірки торгівельного об`єкту магазину «Varus», що розташований за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Дніпровська, 1), які є взаємовиключними, оскільки згідно Акту перевірки, який отримав позивач проведення перевірки було закінчено 21.01.2019, а згідно Акту перевірки, що долучений до матеріалів справи перевірка проводилась в період з 21.01.2019, а згідно Акту перевірки, що долучений до матеріалів справи перевірка проводилась в період з 21.01.2019 по 24.01.2019;
- позивач зазначає, що вказані обставини додатково підтверджують те, що в дійсності жодної перевірки ГУ ДФС у Київській області не проводило, безпідставно склало декілька Актів про її начебто проведення, чим грубо порушило норми чинного законодавства;
- не проводячи фактичної перевірки та не досліджуючи документів ТОВ «Омега», ГУ ДФС у Київській області незрозуміло яким чином констатувало начебто порушення ТОВ «Омега» порядку оприбуткування готівки;
- ТОВ «Омега» в повному обсязі виконало вимоги п. 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою НБУ від 29.12.2017 №148, вклеївши фіскальні чеки за 13.01.2019 в книгу КОРО, що свідчить про їх оприбуткування;
- 13.01.2019 ТОВ «Омега» здало виручку магазину до банку для зарахування на рахунок, що підтверджується копією супровідної відомості до сумки з грошовою виручкою №560902 від 13.01.2019, що в розумінні абз. 3 пп.3 п.29 розділу ІІІ Положення №148, в редакції, що діяла станом на 13.01.2019, підтверджує факт оприбуткування готівки в касі;
- позивач вказує, що висновки про допущене ТОВ «Омега» порушення не відповідають дійсним обставинам справи, є необґрунтованими та безпідставними;
- окремо позивач звертає увагу на необґрунтованість та безпідставність тверджень про те, що керуюча магазином «Varus», що розташований за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Дніпровська, 1, ОСОБА_1 не працювала 13.01.2019, оскільки табелем робочого часу підтверджено, що ОСОБА_1 13.01.2019 була на роботі;
- позивач вважає, що в основу оскаржуваного рішення були покладені недійсні та надумані твердження, які спростовуються дійсними обставинами та оформленими документами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі 19.06.2019 о 13:15 год.
19.06.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Головне управління ДФС в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнало та просило суд відмовити у їх задоволенні, з огляду на таке:
- ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу на проведення фактичної перевірки від 29.12.2018 №2850 та направлень на проведення фактичної перевірки від 21.01.2019 №215, №216 проведена фактична перевірка магазину «Varus», розташованого за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Дніпровська, 1, в якій здійснює діяльність ТОВ «Омега» за результатами якої складено акт перевірки від 24.01.2019 №0124/1036/14/30982361;
- в акті перевірки вчинено запис, що відокремлений підрозділ за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Дніпровська, 1 має касу та веде касову книгу з оформленням видаткових та прибуткових касових ордерів;
- перевіркою встановлено факт неоприбуткування готівки в день її одержання на загальну суму 319 245,25 грн, а саме: 13.01.2019 в касу магазину були прийняті готівкові кошти в сумі 319 245,25 грн за прибутковими касовими ордерами з №254 по №275, чим порушено п.11 р. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постанову Правління НБУ від 29.12.2017 №148;
- згідно пояснень керуючого магазину 13.01.2019 вона була відсутня на роботі, а видаткові ордера та касова книга були підписані по неуважності. Порушення п. 11 р. ІІ Положення допущене ТОВ «Омега» внаслідок того, що керуючий магазином ОСОБА_1 не могла підписати прибуткові касові ордери 13.01.2019, так як у цей день у неї був вихідний;
- таким чином, відповідач вважає висновки, зроблені в акті перевірки правомірними і обґрунтованими.
19.06.2019 у підготовчому судовому засідання від представника позивача надійшло клопотання про залучення додаткових доказів у справі. З метою забезпечення права сторін надати додаткові пояснення та оригінали доказів судом було оголошено перерву у підготовчому судовому засідання до 25.06.2019 об 11:30 год.
У підготовчому судовому засідання 25.06.2019 від представника відповідача надійшли додаткові докази у справі. У зв`язку з необхідністю отримати додаткові пояснення по суті спору від відповідача судом було оголошено перерву у підготовчому судовому засідання до 11.07.2019 о 10:00 год.
11.07.2019 від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення по справі.
11.07.2019 у підготовчому судовому засіданні представники сторін підтримали раніше обрані правові позиції та зазначили, що всі наявні в них докази надані до матеріалів справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 23.07.2019 об 11:00 год.
У судовому засіданні 23.07.2019 представники сторін підтримали раніше обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом Головного управління ДФС у Київській області від 29.12.2018 №2850 «Про проведення фактичних перевірок» на підставі ст.75, ст.80, ст.81 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями) було наказано:
- начальнику управління аудиту ГУ ДФС у Київській області Немшилову Д. ОСОБА_2 . на підставі п.п. 80.2.6 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України організувати проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання згідно з додатком;
- начальнику відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Київській області Васюку Ю.М ОСОБА_3 вжити організаційних заходів щодо проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання у січні 2019 року відповідно до вимог чинного законодавства.
21.01.2019 на підставі наказу від 29.12.2018 №2850 Головним управлінням ДФС у Київській області було видано направлення на перевірку №215 та №216 посадовим особам ГДРІ ОСОБА_4 та ГДРІ ОСОБА_5 відповідно.
23.01.2019 ТОВ «Омега» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2018 №2850 «Про проведення фактичних перевірок» в частині призначення проведення фактичної перервірки ТОВ «Омега».
Листом від 23.01.2019 №б/н ТОВ «Омега» повідомило Головному управлінню ДФС у Київській області (отриманий адресатом 24.01.2019) про те, що не допускало посадових осіб до проведення фактичної перевірки, оскільки вважає наказ ГУ ДФС у Київській області від 29.12.2018 №2850 незаконним та безпідставним. Крім цього, позивач зазначив про те, що ТОВ «Омега» подало до суду позовну заяву про скасування спірного наказу і до моменту спору по суті не допустить працівників ГУ ДФС у Київській області до проведення перевірки. За вказаних обставин, ТОВ «Омега» не вбачає підстав для задоволення запиту №1 від 21.01.2019 «Про надання документів» (копія листа міститься у матеріалах справи).
Супровідним листом від 25.01.2019 вих.№2870/10/10-36-14-06-12 «про надсилання акту» Головне управління ДФС у Київській області направило на адресу ТОВ «Омега» другий примірник акту фактичної перевірки, проведеної в період з 21.01.2019 по 24.01.2019, складеного під час перевірки супермаркету, де здійснює діяльність позивач та який знаходиться за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Дніпровська, буд. АДРЕСА_1 .
З наданої позивачем до матеріалів адміністративного позову копії акту фактичної перевірки (номер бланка 0002444), який зареєстрований в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 25.01.2019 за реєстраційним №0124/1036/14/30982367, вбачається, що 21.01.2019 з 13:31 год. посадовими особами ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_6 О.Є. та ОСОБА_5 на підставі направлень від 21.01.2019 №215 та №216 було проведено перевірку господарської одиниці супермаркету, що розташований за адресою: м. Вишгород, вул. Дніпровьска,1. Відповідно до акту перевірка закінчена 21.01.2019 о 09:05 год. Зазначений акт перевірки датований 21.01.2019, проте підписаний вищевказаними посадовими особами 24.01.2019 (а.с.36-37).
У висновках акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Омега» пункту 11 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 29.12.2017 №148 (зі змінами та доповненнями).
Вищевказаний примірник акту з супровідним листом отримано ТОВ «Омега» 05.02.2019 за вхід.№85, що підтверджується наданою позивачем до матеріалів справи копією супровідного листа з відміткою про отримання.
Крім того, відповідачем під час судового розгляду до матеріалів справи надано копію акту фактичної перевірки (номер бланка 0002444), який зареєстрований в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 25.01.2019 за реєстраційним №0124/1036/14/30982367, відповідно до якої 21.01.2019 з 13:31 год. посадовими особами ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_6 О.Є. та ОСОБА_5 на підставі направлень від 21.01.2019 №215 та №216 було розпочато перевірку господарської одиниці супермаркету, що розташований за адресою: м. Вишгород, вул. Дніпровьска,1, яка була закінчена 24.01.2019 о 09:05 год. Зазначений акт перевірки датований 24.01.2019 та підписаний вищевказаними посадовими особами 24.01.2019 (а.с. 78).
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення за порушення пункту 11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148 щодо неоприбуткування готівкових коштів у сумі 319 245,25 грн до позивача на підставі абз. 3 ст. 1 Указу Президента України від 12.05.1995 №436/95 «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосовано штрафні (фінансові) санкції у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми у загальному розмірі 1 596 226,25 грн (5 х 319 245,25 грн).
Не погодившись із наведеним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «Омега» звернулось до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 26.02.2019 за вих.17.
Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 25.04.2019 №19657/6/99-99-1106-0125 податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДФС від 14.02.2019 №9 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Крім цього, з матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 у справі 160/699/19 у задоволення адміністративного позову ТОВ «Омега» до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 29.12.2018 №2850 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі №160/699/19:

- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» задоволено;

- рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року в адміністративній справі №160/699/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування наказу скасоване та прийнято у справі нове судове рішення;

- позов задоволено;

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 29.12.2018 №2850 «Про проведення фактичних перевірок» в частині призначення проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега».

За інформацією Єдиного державного реєстру судових рішень зазначена постанова набрала законної сили 13.05.2019 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/81856134).

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Приписами частини 1 статті 325 КАС України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 4 статті 72 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд звертає увагу, що скасовуючи вищезазначений наказ про проведення перевірки ТОВ «Омега» суд апеляційної інстанції виходив з того, що саме виявлення порушень під час фактичної перевірки тягне за собою можливість призначення фактичної перевірки протягом 12 місяців з дати складання акту, яка може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства. Таким чином, законодавчо закріплена підстава, визначена у оскарженому наказі, для проведення фактичної перевірки у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 та для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3. Оскільки позивач оскаржував рішення відповідача про застосування штрафної санкції за порушення, встановлене у акті за результатами фактичної перевірки, колегія суддів дійшла до висновку про протиправності оскаржуваного наказу.

Отже, станом на день судового розгляду справи по суті є судове рішення про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 29.12.2018 №2850 «Про проведення фактичних перевірок» в частині призначення проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», яке набрало законної сили.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 80.2.6 пунктом 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.

Згідно з пунктом 80.3 статті 80 ПК України фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

Пунктом 80.10 статті 80 визначено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Як зазначено у пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

У свою чергу, положеннями пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме провести податкову перевірку з дотриманням вимог чинного законодавства.

Отже, нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 27.01.2015 у справі №21-425а14, від 16.02.2016 у справі №826/12651/14 та неодноразово підтримана Верховним Судом, зокрема, в постановах від 17.03.2018 у справі №1570/7146/12, від 20.12.2018 у справі №815/1851/15 та від 17.07.2019 у справі №804/8855/14.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії, також підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Таким чином, визнання проведеної відповідачем перевірки незаконною, є безумовною підставою для визнання протиправним і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Зазначені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 30.01.2018 у справі №821/1957/17 та від 31.07.2018 у справі №804/2283/16.

За положеннями частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначені норми, оскільки перевірку ТОВ «Омега», наслідком якої стало прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, було проведено на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 29.12.2018 №2850, який визнаний протиправним та скасований у судовому порядку, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 14.02.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд звертає увагу, що про порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки додатково свідчать наявні в акті фактичної перевірки (номер бланка 0002444), який зареєстрований в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 25.01.2019 за реєстраційним №0124/1036/14/30982367, зокрема, щодо дати закінчення перевірки та дати складання вказаного акту.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 19 210,00 грн, сплачений ТОВ «Омега» при поданні до суду адміністративного позову відповідно до платіжного доручення від 10.05.2019 №36832320, підлягає стягненню з Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» (місцезнаходження: 49041, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд.15; ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд.11; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби форми «С» від 14.02.2019 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» судові витрати у розмірі 19 210,00 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень нуль копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України складений 02 серпня 2019 року.

Суддя І.В. Юхно