Справа № 727/3498/19
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3498/19
Провадження № 2-а/727/73/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Ільчук М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області Борлодян Вадима Володимировича (місце знаходження: 58007 м.Чернівці вул.Заводська, 22) про визнання протиправною та скасування постанови, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області Борлодян В.В. про визнання протиправною та скасування постанови, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 12.03.2019 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантом поліції Борлодян В.В. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 983652, відповідно до якої на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає в нібито порушенні ним п.15.9. «г» (порушення заборони зупинки на перехрестях) Правил дорожнього руху. Відповідно до займаної посади в ТОВ «ПБС» його призначено відповідальним за виконання робіт по капітальному ремонту вулиці Героїв Майдану на ділянці від вулиці О.Щербанюка до кільця проспекту Незалежності в м.Чернівці. В зв`язку із проведенням вказаних робіт була розроблена необхідна технічна документація та отримано необхідний дозвіл (ордер). Місце проведення робіт у відповідності до вимог ПДР України позначено дорожніми знаками: 1.37 (дорожні роботи); 3.29 (обмеження максимальної швидкості); 4.7 (об`їзд перешкоди з правого боку); 4.8 (об`їзд перешкоди з лівого боку). 12.03.2019 року на указаній ділянці вулиці Героїв Майдану, проводилися земляні роботи (влаштування системи водовідведення на глибині 2 м.) безпосередньо на правій смузі руху від кільця у напрямку Соборної площі навпроти торгового комплексу «Колос». Додатково цей котлован був відмежований сигнальними фішками, внаслідок чого встановленою організацією руху він мав здійснюватися винятково лівою смугою у цьому ж напрямку. Організацію руху транспорту погоджено з Управлінням патрульної поліції в Чернівецькій області, що підтверджується дозволом (ордером) за № 38-Ю на порушення об`єктів благоустрою від 18.02.2019 р. виданого ТОВ «ПБС». 12.03.2019 року він отримав від свого підлеглого працівника ОСОБА_2 повідомлення про те, що водії самовільно змінюють встановлену організацію руху на ділянці виконання дорожніх робіт, яке полягало в тому, що вони почали рухатись не тільки лівою дозволеною смугою руху, а і серединою дороги через острівок безпеки і навіть зустрічною смугою руху. При цьому через їхню некоректну поведінку частина автомобілів витісняла одне одних в межах дороги, тому виникла загроза потраплення автомобілів в котлован, а також контактування з потоком зустрічного транспорту та перешкоджанню відповідно належному виконанню робіт. На момент отримання повідомлення він перебував недалеко від місця виконання робіт, тому відразу прибув на місце і вже за мірою наближення від вул. Щербанюка до кільця проспекту Незалежності вул.Героїв Майдану мав можливість спостерігати та оцінити всю загрозливість ситуації, яка цілком відповідала тій, про яку його було повідомлено працівником ОСОБА_2 . З метою недопущення створення перешкоди попутним транспортним засобам, що рухалися позаду нього і з метою запобігання небезпечного розвитку подій у зоні проведення дорожніх робіт, він вимушено зупинився на островку безпеки, включивши аварійну світлову сигналізацію і дав вказівку своїм підлеглим негайно встановити додаткові запобіжні засоби (сигнальні фішки та бар`єри), щоб запобігти травмуванню учасників руху та дорожніх працівників. У зв`язку із розташуванням його автомобіля на острівку безпеки, встановлена і погоджена УПП в Чернівецькій області організація руху транспортних засобів відновилася. Вважає, що він як водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян у відповідності до Правил дорожного руху. Він не мав ніяких намірів безпідставно порушувати Правила дорожного руху, але мав реальну можливість без всяких перешкод зупинити свій автомобіль на смузі руху, яка була відмежована сигнальними фішками, де рух транспорту був заборонений, він не хотів втрачати оперативний час для відновлення встановленої організації руху транспорту на вказаній ділянці дороги, щоб не сталася дорожньо-транспортна пригода, чи нещасний випадок в яких могли постраждати люди. Він не отримав порозуміння з боку працівників патрульної поліції та у відношенні нього було винесено незаконну постанову та накладено штраф за порушення заборони зупинки на перехрестях. Вважає постанову Управління патрульної поліції в Чернівецькій області незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії інспектора поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права. Посилаючись на норми законодавства просить адміністративний позов задовольнити; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ №983652 від 12.03.2019 року визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

У відповідності із ст.ст.257-263 КАС України, розгляд справи проведено у порядку спрощеного провадження.

Згідно ст.262 ч.5 КАС України розгляд справи в порядку спрощеного провадження проводився в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач Управління патрульної поліції в Чернівецькій області до суду подав відзив в строк визначений судом, відповідно до якого просили відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 983652 від 13.04.2019 року інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області Борлодян В.В. є законною, обгрунтованою та дотриманою процедури та порядку складання адміністративних матеріалів, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 та в його інтересах представник, адвокат Хімчинський Б.Г. в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від останніх до суду поступили письмові заяви з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, зокрема те, що відповідно до займаної посади в ТОВ «ПБС» позивача ОСОБА_1 було призначено відповідальним за виконання робіт по капітальному ремонту вулиці Героїв Майдану на ділянці від вулиці О.Щербанюка до кільця проспекту Незалежності в м. Чернівці (а.с.13).

У зв`язку із проведенням капітального ремонту вулиці Героїв Майдану на ділянці від вулиці О.Щербанюка до кільця проспекту Незалежності в м. Чернівці була розроблена необхідна технічна документація згідно робочого проекта «Капітальний ремонт вул.Героїв Майдану від вул.О.Щербанюка до проспекту Незалежності м.Чернівці» виготовлено ТОВ «Білі роси» 2018 року (а.с.8-11).

На виконання капітального ремонту вулиці Героїв Майдану на ділянці від вулиці О.Щербанюка до кільця проспекту Незалежності в м. Чернівці було отримано дозвіл (ордер) № 38-Ю на порушення об`єктів благоустрою (а.с.12).

У відповідності до вимог Правил дорожнього руху, місце проведення робіт позначено дорожніми знаками: 1.37 (дорожні роботи); 3.29 (обмеження максимальної швидкості); 4.7 (об`їзд перешкоди з правого боку); 4.8 (об`їзд перешкоди з лівого боку) (а.с.27).

12.03.2019 року на ділянці капітального ремонту вулиці Героїв Майдану в м.Чернівці, проводилися земляні роботи (влаштування системи водовідведення на глибині 2 м.) безпосередньо на правій смузі руху від кільця у напрямку Соборної площі навпроти торгового комплексу «Колос». Додатково котлован був відмежований сигнальними фішками, внаслідок чого встановленою організацією руху він мав здійснюватися винятково лівою смугою у цьому ж напрямку. Організацію руху транспорту погоджено з Управлінням патрульної поліції в Чернівецькій області, що підтверджується дозволом (ордером) за № 38-Ю на порушення об`єктів благоустрою від 18.02.2019 р. виданого ТОВ «ПБС» (а.с.29).

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАВ № 983652 від 12.03.2019 року, 12.03.2019 року о 15.56 год. автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , по вул. Героїв Майдану, АДРЕСА_2 , здійснив зупинку на перехресті (а.с.24).

Як передбачено ст.3 ч.1 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ст.18 ч.1 п.1-2 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ст.2 ч.1 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.287 ч.1 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Передбачено ст. 251 КпАП України, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Виносячи оскаржувану постанову, відповідач повинен був дотримуватись вимог

статей 251, 254, 283 КУпАП і прийняти повне, законне і обґрунтоване рішення (постанову), зміст якого не викликав би сумніву у його достовірності, неупередженості, добросовісності та розсудливості.

Однак, процес розгляду справи не відповідав вимогам ст. 279 КУпАП, обставини передбачені ст.280 КУпАП не з`ясовувалися, не враховано те, що позивач вину не визнав, заявив клопотання про бажання скористатися правовою допомогою, в задоволенні якого йому було відмовлено.

У відповідності до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, встановлено ч.1 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до ст. 222 ч. 2 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 15.9 «г» Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, якими визначено, що зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на 7- подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до п. 15.10 ПДР, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими.

Як передбачено у п.1.10 вищезазначених Правил, зупинкою є припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу; прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Оскільки стоянка є припиненням руху транспортного засобу на час більший ніж 5 хв., не пов`язана з посадкою (висадкою ) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу, то цілком зрозуміла вимога заборони стоянки в місцях, де заборонена і зупинка, бо стоянка створюватиме ще більші незручності учасникам дорожнього руху, ніж зупинка.

Згідно п. 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Верховний Суд України в п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з ст. 14 ч. 5 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному

притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 72 ч. 1, 2 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Позивачем заперечується факт порушення ним вимог п.15.9 «е» Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 ч.ч.1, 2, 5 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Також суд враховує, що оскаржувана постанова у відповідності до вимог ст.283 ч.3 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис події проступку, через що висновки про описані обставини не засновані на жодному з доказів, джерела яких перелічені в ст.251 КУпАП.

Відповідачем не надано будь-яких належних та достатніх доказів на спростування викладених в позовній заяви обставин та правомірності винесення оскаржуваної постанови і під час розгляду справи в суді.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Встановлено вимогами п. 2.14. «е» ПДР України, що водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

У відповідності до п.1.10 ПДР України, вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Визначено п.п. «а» п.9.9 ПДР України, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови, зупинка на перехресті 12.03.2019 року о 15.56 год. автомобілем Mitsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , по вул. Героїв Майдану, 176, була зумовлена виконанням посадових обов`язків під час робіт по капітальному ремонту вулиці Героїв Майдану на ділянці від вулиці О.Щербанюка до кільця проспекту Незалежності в м. Чернівці та запобіганню здійснення дорожньо-транспортних пригод, чи нещасних випадків, а тому, позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова від 12.03.2019 року - скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідно до п.3 ст.286 ч.3 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.2, 7, 122, 222, 251, 254, 257, 258, 262, 263, 279, 280, 283, 286, 287 КпАП України, ст.ст. 1, 2, 3, 8, 9, 19, 20, 22, 72, 77, 132, 134, 139, 243, 244, 246,257-263, 271, КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП в Чернівецькій області Борлодян Вадима Володимировича про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Борлодян Вадима Володимировича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, Серія ЕАВ №983652 від 12.03.2019 р. про накладення адміністративного стягнення за ст.122 ч.1 КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Серія ЕАВ № 983652 від 12.03.2019 р. про накладення адміністративного стягнення за ст.122 ч.1 КУпАП на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.08.2019 року.

Суддя Слободян Г.М.