Справа № 440/548/19 (2-іс/340/23/19)
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 440/548/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенка Р.В.,

за участю представника позивача Репало Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Чек Сіті" на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року в адміністративній справі №440/548/19 (головуючий суддя у 1 інстанції Пасічник Ю.П., рішення прийнято в приміщенні Кіровоградського окружного адміністративного суду в м. Кропивницький 20 травня 2019 року, повний текст складено 24 травня 2019 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Чек Сіті" до Рівненської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт Чек Сіті" (далі - позивач, ТОВ "Стандарт Чек Сіті") звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204010/2018/00322 від 14.11.2018р. та рішення про коригування митної вартості товару №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та нерезидентом компанією «VELCAR ЕSTATE LP» (Едінбург, Шотландія) 08.05.2018р. було укладено контракт №UA-001 щодо придбання продуктів харчування, назва, опис, ціна за одиницю яких зазначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту. Строк дії контракту до 31.12.2019р. На виконання умов контракту контрагентом було поставлено позивачеві каву розчинну сублімовану, загальною вагою 18075 (кг нетто) на суму 67058,25 дол. США., що становить 3,71 дол США за кг (курс 28,212 грн.). Вказаний товар позивачем подано відповідачеві до митного оформлення 14.11.2018р. на підставі митної декларації №UA204010/2018/027601, за першим методом визначення митної вартості, за ціною 3,71 дол. США за 1 кг. Відповідачем відмовлено у митному оформлені товару за заявленою вартістю, про що прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204010/2018/00322 від 14.11.2018р., а рішенням про коригування митної вартості товару №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р., митну вартості товару скориговано до вартості 5 дол. США за кг на підставі ст. 59 Митного кодексу України за ціною договору щодо ідентичних товарів. У зв`язку з коригуванням митної вартості ним було складено нову митну декларацію №UA203010/2018/023524 та сплачено митні платежі з урахуванням скоригованої митної вартості. Ними були подані всі необхідні документи, які давали змогу визначити митну вартість, а тому дії відповідача щодо коригування митної вартості вважають протиправними.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року у задоволенні адміністративного позову позивачу відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ними були подані всі необхідні документи, які давали змогу визначити митну вартість товару. У відповідача не було обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом та, як наслідок, витребування додаткових документів відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, оскільки подані позивачем під час митного оформлення рахунки фактури (інвойс) та прайс-листи виробника товару дозволяли митному органу встановити вартість товару.

Представник позивача в судовому доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначив про те, що під час здійснення митного оформлення товару який надійшов на адресу позивача, шляхом порівняння митної вартості ідентичних товарів митне оформлення яких вже здійснено, інформація щодо яких виявлена в митній декларації №UA110190/2018/510879 від 10.11.2018р., встановлено що заявлена митна вартість товарів нижча, ніж вартість ідентичного товару, оформленого митним органом України в митному режимі «імпорт». Вказані обставини викликали сумніви стосовно заявленої декларантом митної вартості, що і зумовило прийняття оскаржуваних рішень. Тому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р. здійснено на підставі ст. 59 Митного кодексу України за ціною договору щодо ідентичних товарів. Як вбачається з графи 33 рішення про коригування митної вартості підставою для прийняття вказаного рішення став аналіз визначення митної вартості товару в МД №UA110190/2018/510879 від 10.11.2018р. Вказана декларація дійсно містить відомості щодо ідентичного товару: кава натуральна, розчинна, сублімована в первинній упаковці масою нетто 25 кг, виробник Companhia Cacique De Caffe Soluvel, Бразилія (графа 31), валюта дол. США (графа 22), вага нетто (кг) 18075 (графа 38). Разом з тим, ціна товару визначена у вказані декларації становить 90375 дол. США, з розрахунку 5 дол. США за кг, що перевищує вартість ідентичного товару, який декларувався позивачем. Таким чином суд дійшов до висновку про правомірність коригування відповідачем митної вартості товару.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 08.05.2018 року між позивачем (покупець) та нерезидентом - компанією «VELCAR ЕSTATE LP» (Едінбург, Шотландія) 08.05.2018р. було укладено контракт №UA-001 щодо придбання продуктів харчування (а.с.170-177).

Відповідно до п. 1.2. контракту найменування товару, опис, ціна за одиницю вказуються в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.

Згідно п. 1.4. контракту постачання товару здійснюється на умовах, визначених Інкотермс 2010, які зазначаються в інвойсах на постачання товару.

Відповідно до інвойсу №012641 від 17.08.2018р. на адресу позивача відвантажено товар каву розчинну, вагою (нетто) 18075 кг, за ціною 3,71 дол. США за 1 кг, загальна сума 67058,25 дол. США, умови постачання CPT Kropivnitskiy (а.с.134).

Транспортування товару здійснювалось автомобільним транспортом, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною №0001 від 28.09.2018р. (а.с.160).

Відповідно до відомостей, які містить вищевказана товарно-транспортна накладна, відправником товару зазначено Disko trans OU за дорученням «VELCAR ЕSTATE» LP (графа 1), одержувач «Standart Chek City» ltd (графа 2), місце розвантаження Kiev Ukrain (графа 3), місце навантаження Tallinn, Estonia (графа 4), перевізник Eurovedu. com OU (графа 16).

14.11.2018р. позивачем на підставі митної декларації №UA204010/2018/027601 заявлено до митного оформлення товар кава натуральна розчинна, сублімована в упаковці масою нетто понад 10 кг (п/е мішки по 25 кг, не для роздрібної торгівлі 18075 кг), країна походження товару Бразилія, країна відправлення Естонія. Вартість товару визначена за першим методом - ціною договору на рівні 3,71 дол. США за 1 кг на суму 67058,25 дол. США (а.с.206,207).

За результатами перевірки митної декларації та документів доданих до неї, відповідачем, після проведення консультацій, прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.11.2018р. №UA204010/2018/00322 та рішення про коригування митної вартості товару №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р., яким митну вартості товару скориговано на підставі ст. 59 Митного кодексу України за ціною договору щодо ідентичних товарів (а.с.16-19). Ціна товару з 67058,25 дол. США з розрахунку 3,71 дол. США за 1 кг (графа 27 рішення) збільшена до 90375 дол. США з розрахунку 5 дол. США за 1 кг (графа 30 рішення).

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості відповідач навів наступні доводи та здійснив наступний розрахунок (розділ IV графи 33 рішення): «За результатами проведених відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом митну вартість товару №1 скориговано із застосуванням методу визначення митної вартості за ціню договору щодо ідентичних товарів згідно положень статті 59 Митного кодексу України, що базується на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Митну вартість імпортованих товарів визначено на основі раніше визначених органами доходів та зборів митних вартостей за наявної цінової інформації за МД №UA110190/2018/510879 від 10.11.2018р. Товар №1: Кава натуральна розчинна-5,00 доларів США за кг * 18075=90375,00 доларів США за кг. Числове значення митної вартості товару №1 становить 2549720,6839 UAH або у валюті контракту за курсом валюти Нацбанку України на день подання митної декларації до митного оформлення - 90375,00 доларів США».

У зв`язку з коригуванням митної вартості позивачем було складено нову митну декларацію №UA203010/2018/023524 та подано її до митного оформлення (а.с.163,164).

Здійснюючи апеляційний перегляд рішення, надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлені розділом ІІІ Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Так, у статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року передбачено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

Отже, у вказаній статті закріплено право митних органів переконатися в правдивості або точності будь-якої заяви, документа або декларації, наданих для цілей митної оцінки, та оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Положеннями частини першої статті 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з частиною другою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 826/5868/16.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною другою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до пункту 2.1 контракту № UA-001 від 08.05.2018 року, ціни на товар установлюються у договорах США на умовах поставки (Інкотермс 2010), зазначених в Інвойсах на конкретно визначену поставку (а.с. 170) та декларантом до митної декларації № UA204010/2018/027601 додано, зокрема: рахунок фактура (інвойс) (а.с. 20) у якому зазначено вартість товару 3,71 дол. США/кг., прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 03.09.2018 року в якому визначено митну вартість товару 3,71 дол. США/кг. (а.с. 167).

Надані позивачем документи не мають розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товару.

Таким чином, правильність визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом підтверджена, а подані позивачем під час митного оформлення рахунки фактури (інвойс) та прейскуранти (прайс-лист) виробника товару дозволяли митному органу встановити вартість товару.

Водночас відповідачем у даному випадку вартість товарів, що імпортується скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Також указано, що визначена митна вартість товарів ґрунтується на митній декларації від 10.11.2018 року № UA110190/2018/510879, що визнана органом доходів і зборів, відповідно до якої був заявлений до оформлення товар - кава натуральна розчинна сублімована в первинній упаковці масою нетто 25 кг FREEZE DRIED SOLUBLE COFFEE -18075 кг ACIQUE. Торговельна марка CACIQUE. Виробник COMPANHIA CACIQUE DE CAFE SOLUVEL. Країна виробництва BR (а.с. 139).

Відповідно до митної декларації №UA204010/2018/027601 до митного оформлення заявлено товар який не є аналогічним товару, заявленого до оформлення позивачем, зокрема відмінності містяться у виді, торговельній марці товару, виробнику (а.с.206-207).

Колегія суддів вважає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди товари зі схожими характеристиками були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Таким чином, митним органом не доведено наявності у нього обґрунтованого сумніву у заниженні заявленої позивачем митної вартості при розмитненні товарів, а отже, і підстав коригування митної вартості товару за резервним методом.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи досліджені судом апеляційної інстанції докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність вимог позивача.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243,272, 286, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Чек Сіті" - задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року в адміністративній справі №440/548/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Чек Сіті" до Рівненської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень - скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Чек Сіті" до Рівненської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204010/2018/00322 від 14.11.2018р. та рішення про коригування митної вартості товару №UA204010/2018/000117/2 від 14.11.2018р.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 21 серпня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 29 серпня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва