Справа № 750/7367/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 750/7367/19 Суддя (судді) першої інстанції: Коверзнев В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Лічевецького І. О., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до офіцера патрульної поліції 3 роти 3 батальйону патрульної поліції у м. Києві Павлючок Андрія Павловича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.08.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною так як позивачем не вчинено порушень Правил дорожнього руху.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.08.2019 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 10.06.2019 серія НК № 579956, 10.06.2019 об 11 год. 20 хв. позивач, керуючи транспортним засобом «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проспекті Броварському в м. Києві в напрямку м. Чернігова, здійснив зупинку на другій смузі руху транспортних засобів, чим створив перешкоди в русі іншим учасникам руху.

Вважаючи таку постанову незаконною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову виходячи з того, що здійснення позивачем зупинки на проїзній частині пр. Броварський у м. Києві було обумовлено не технічною несправністю автомобіля, а намаганням припаркувати свій автомобіль на місці, яке повинен був звільнити інший автомобіль. Вказані дії позивача утворюють склад порушення пункту 15.4 Правил дорожнього руху і давали відповідачеві законі підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Пунктами 1.1, 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на нез`ясованість обставин справи, не надання правової оцінки відповідній постанові.

Згідно пункту 15.4 Правил дорожнього руху транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що водіям заборонено ставити автомобілі в два і більше ряди.

В силу положень частини третьої статті 122 КУпАП порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або безпеці руху, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Позивач заперечує порушення ним п.15.4 Правил дорожнього руху та зазначає, що ним була здійснена вимушена зупинка з метою усунення перешкод для руху, та після усунення вказаних перешкод, позивач поставив транспортний засіб на стоянку у відповідності до Правил дорожнього руху.

Згідно з визначенням, наведеним в п.1.10 Правил дорожнього руху вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

Відповідно до 9.9. п.«а» пп.9.9 Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

З доданого до матеріалів справи DVD-диску з відеозаписами не можливо встановити, що позивач здійснив зупинку у другій смузі. З даного відеозапису не вбачається, та жодним чином не спростовано доводи позивача.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що після усунення відповідних перешкод, позивач поставив свій автомобіль на стоянку у спеціально відведеному для цього місці.

В той же час, з наданого відеозапису не вбачається порушення позивачем саме п.15.4 Правил дорожнього руху, оскільки встановлено, що поруч із транспортним засобом позивача (ліворуч та праворуч від нього) були відсутні інші транспортні засоби, а тому його автомобіль не був поставлений на проїзній частині другим рядом (в два ряди), а позивачем фактично здійснено вимушену зупинку з метою усунення перешкод для подальшого руху транспортного засобу та його постановлення на стоянку у відповідності до вимог Правил дорожнього руху.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, суд апеляційної інстанції доходить висновку щодо недоведеності відповідачем, всупереч ч.2 ст.77 КАС України, правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів порушення позивачем пп.15.4 Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а також правомірності складання та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Отже, доводи апеляційної скарги та апелянта знайшли своє відображення під час апеляційного розгляду, через що наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.08.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до офіцера патрульної поліції 3 роти 3 батальйону патрульної поліції у м. Києві Павлючок Андрія Павловича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.08.2019 - скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №579956 від 10.06.2019.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: І. О. Лічевецький

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 28.08.2019