Справа № 813/2600/18
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Крутько О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7140/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Запотічного І.І., Затолочного В.С.

за участю секретаря судового засідання: Мельничук Б.Б.

представника позивача: Комаревцева О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2019р. у справі № 813/2600/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення грошової компетенції,-

ВСТАНОВИВ :

19.06.2018р. ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності щодо невиплати у день звільнення компенсації вартості речового майна та стягнення грошової компенсації вартості речового майна в розмірі 93382,54 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2019р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в день звільнення ОСОБА_1 компенсації вартості речового майна.

Крім того, суд першої інстанції стягнув з Військової частини НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна в розмірі 1400,74 грн. В решті вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Військова частина НОМЕР_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що грошова компенсація замість належного речового майна виплачена після звільнення військовослужбовця не підлягає оподаткуванню утримання військового збору. Оскільки, під час перерахування позивачу суми грошової компенсації за неотримане речове майно, грошовий дохід останньої правомірно оподаткований військовим збором відповідно до статті 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України.

Апелянт просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.03.2019р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

В судовому засіданні представник апелянта Комаревцев О.С. підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній зазначених.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

20.04.2018р. Наказом командира 24 окремої механізованої бригади (по особовому складу) № 47-РС ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за пунктом «з» ( особа яка досягла граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду). (а.с. 9 )

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2018 р. № 23 позивача з 23.04.2018 р. виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. ( а.с. 9 )

Із змісту довідки військової частини НОМЕР_1 № 8 від 20.04.2018 р. вартість речового майна що належить до видачі при звільненні з військової служби ОСОБА_1 складає 93382,54 грн. (а.с. 40 )

Не отримавши при звільненні компенсації вартості речового майна позивач звернулась до військової частини НОМЕР_1 із заявою від 26.04.2018 р. про виплату даної заборгованості.

Проте, станом на 13.06.2018 р. ОСОБА_1 не отримала відповіді від відповідача та не отримала компенсації вартості речового майна.

Як видно з матеріалів справи на час розгляду справи в суді першої інстанції 17.09.2018 р. суб`єкт владних повноважень військова частина перерахував на картковий рахунок позивача грошову компенсацію за речове майно в розмірі 91981,80 грн. з відрахуванням військового збору в розмірі 1400,74 грн. ( 93382,54 -1400,74= 91981,80 грн.) (а.с. 47 )

Отже, враховуючи вимоги апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в частині визнання бездіяльності протиправної та стягнення з відповідача в користь позивача суми в розмірі -1400,74 грн. грошової компенсації вартості неотриманого речового майна.

Системний аналіз Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджено постановою Кабінетом Міністрів України від 16.03.2016р. № 178; Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008р.; Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 р. № 232, дають підстави для висновків, що військовослужбовці, звільнені з військової служби, мають право отримати грошову компенсацію за неотримане речове майно.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України, відповідно до п.п. 165.1.1 п. 165.1 ст.165 якого не визначено чіткого переліку сум компенсації, які не включаються до загального місячного ( річного ) оподаткованого доходу.

Відповідно до п.п. 1.7 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від оподаткування військовим збором звільняються, доходи, що згідно з розділом IV Кодексу не включаються до загального оподаткованого доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткування, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів зазначених у п.п. 165.1.2,165.1.18,165.1.25,165.1.52, п.165.1 ст. 165 Кодексу.

Із змісту Податкової консультації Державної фіскальної служби України від 14.05.2019р. яку надав апелянт видно, що Податковим кодексом не передбачено виплату грошової компенсації військового збору, який утримується із вказаного вище доходу, як це визначено для податку на доходи фізичних осіб.

Якщо норма закону припускає неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, то діє презумпція правомірності рішень платника податку (пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПКУ).

У разі коли норми ПКУ суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків (п. 56.21 ст. 56 ПКУ).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , що не підлягає оподаткуванню військовим збором дохід у вигляді компенсації виплат за неотримане речове майно при звільненні, а тому наявні підстави для задоволення позову в частині визнання протиправної бездіяльності військової частини А 0998 р. щодо невиплати позивачу грошової компенсації вартості речового майна при звільненні та стягненні суми в розмірі 1400 грн. 74 коп. грошової компенсації за неотримане речове майно.

Висновки колегії суддів узгоджуються з позицією Верховного Суду яка викладена у постанові від 24.10.2018р. № 803/963/17.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі № 813/2600/18 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя В.С. Затолочний

Суддя І.І. Запотічний

Постанова складена в повному обсязі 02.09.2019р.