Справа № 440/2409/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2409/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості в розмірі 3 044 грн;

зобов`язати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна за Договором купівлі-продажу квартири від 07.07.2018 року у розмірі 3044 грн, сплаченого згідно з квитанцією АТ "Полтава-банк" від 06.07.2018 №10510.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2019 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), третя особа: Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області (надалі також - третя особа) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2409/19, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Ухвалою від 14 серпня 2019 року суд відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про залучення в якості співвідповідача - Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що нею було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 3 044 грн, що підтверджується квитанцією від 06.07.2018 №10510, хоча житло придбавалось вперше. Цей факт (придбання житла вперше) відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" звільняє позивача від обов`язку сплати такого збору. Разом з тим, відповідачем протиправно відмовлено в поверненні сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з тим, що на даний час чинним законодавством України не визначено механізму звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, коли громадяни придбавають житло вперше, а органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією відносно прав власності на нерухоме майно та інформацією про те, що майно особою придбавалося вперше.

25.07.2019 відповідач надав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що на даний час законодавством України не визначено механізму звільнення від сплати судового збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, коли громадяни придбавають житло вперше. Зазначив, що органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією відносно прав власності громадян на нерухоме майно та позбавлений встановити придбання житла конкретною особою вперше /а.с.39/.

23 липня 2019 року третьою особою до суду подані пояснення /а.с. 35-36/, в якому роз`яснено механізм повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів та інших доходів. Також у своїх поясненнях третя особа просила судове засідання провести без участі її представника.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надсилали, про причини неявки не повідомляли.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд вирішив розглядати справу за відсутності учасників справи у письмовому провадженні на підставі наявних у суду матеріалів.

Обставини справи, встановлені судом

За договором купівлі-продажу від 07.07.2018 ОСОБА_1 придбала квартиру номер АДРЕСА_1 , загальною площею 46,3 кв.м.

Відповідно до квитанції від 06.07.2018 №10510 ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу у розмірі 3 044 грн.

07.07.2018 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Лебедь Н.В. внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №26937521 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру номер АДРЕСА_1 , загальною площею 46,3 кв.м.

04.06.2019 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ПФУ в Полтавській області, в якій просила на підставі пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України подання про повернення їй суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 3044 грн.

Листом від 20.06.2019 вих.№2848/К-02 ГУ ПФУ в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що на даний час чинним законодавством України не визначено механізму звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, коли громадяни придбавають житло вперше. Крім того, органи Пенсійного фонду України не володіють інформацією відносно прав власності на нерухоме майно та інформацією про те, що майно особою придбавалося вперше. З огляду на викладене, в управління відсутні підстави для направлення подання до Управління державної казначейської служби у Лубенському районі Полтавської області про повернення заявнику сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач, не погоджуючись з такою відповіддю управління, звернулась до суду з даним позовом про зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області вчинити певні дії.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, судом встановлено наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 9 частини першої статті 1 Закону №400/97-ВР, платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За змістом пункту 151 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1740), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Отже, із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 153 Порядку №1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Умови, підстави та процедуру надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Пунктом 8 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачено, що інформація з Державного реєстру прав у паперовій формі надається за заявою особи, яка бажає отримати таку інформацію, або уповноваженої нею особи (далі - заявник) шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав, фронт-офісу або нотаріуса.

Згідно з пунктом 4 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація з Державного реєстру прав містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права, їх обтяження щодо одного об`єкта нерухомого майна, наявні в ньому, а також відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав, їх обтяжень щодо такого об`єкта нерухомого майна.

За бажанням особи інформація з Державного реєстру прав може також містити відомості про виникнення, перехід і припинення права власності та інших речових прав, обтяження таких прав, а також про внесені зміни до відповідного запису Державного реєстру прав та реєстрів у хронологічному порядку.

Висновки щодо правозастосування

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №169012760, сформованої 03.06.2019, слідує, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яке виникло на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.2018 №351, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Лебедь Н.В.

Відповідачем вказані доводи та інформація не спростовані, судом протилежного за результатами розгляду справи не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач придбав житло вперше, а тому звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правові висновки про застосуванні норми права щодо сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до абзацу 1 пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР, викладені в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі 819/1498/17, від 04.04.2019 у справі №819/1553/17, в яких суд за результатами касаційного перегляду справ дійшов висновків, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного особою нерухомого майна, сплаченого нею помилково (за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж) при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла (нерухомого майна) підлягає поверненню.

Щодо тверджень відповідача, що на даний час відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Таким чином, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України і його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Так, відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність відмови відповідача у поверненні ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири за договором від 07.07.2018, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Н.В. Лебедь за реєстровим №351, в розмірі 3 044 грн, сплаченої згідно квитанції від 06.07.2018 №10510.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування є відповідач, суд зазначає, що саме останній наділений обов`язком щодо формування та подання до органу Казначейства подання про повернення коштів.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Головного УПФУ в Полтавській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу квартири за договором від 07.07.2018, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Н.В. Лебедь за реєстровим №351, в розмірі 3 044 грн, сплаченої згідно квитанції від 06.07.2018 №10510.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Полтавській області на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), третя особа: управління Державної казначейської служби України у м. Полтава Полтавської області (вул. Небесної сотні, 1/23, м. Полтава, ) - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо повернення ОСОБА_1 безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, викладену у листі від 20.06.2019 №2848/К-02.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області сформувати та подати до управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу в сумі 3044 грн (три тисячі сорок чотири гривні)

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення у разі проголошення скороченого рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков