Справа № 0540/5958/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року справа №0540/5958/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

за участю секретаря судового засідання Макаренко А.С.,

за участю сторін по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (за ордером)

відповідач: Віціна О.О. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Стойка В.В.) від 26 квітня 2019 року, повний текст рішення складено 26 квітня 2019 року, по справі №0540/5958/18-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області, Костянтинівського міського відділу (з обслуговування м. Костянтинівки та Костянтинівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління МВС України в Донецькій області, Костянтинівського міського відділу (з обслуговування м. Костянтинівки та Костянтинівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 138 217,02 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року в задоволені позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги положення п.2 Порядку обчислення середньої заробтної плати, заствердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, згідно якого, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. З врахуванням внесених змін до цього Положення, вказаний абзац є передостаннім та передбачає: «В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного окладу». Судом першої інстанції зазначена норма не застосована.

Апелянтом подано уточнення до апеляційної скарги, в яких просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким стягнути з Костянтинівського міського відділу (з обслуговування м. Костянтинівки та Костянтинівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області та Головного управління МВС України в Донецькій області середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 16 677,40 грн.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 14 серпня 2000 року проходила службу в органах внутрішніх справ на посаді психолога сектору кадрового забезпечення Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, перебуваючи у спеціальному званні "майор міліції".

Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 27 червня 2014 року № 245о/с "По особовому складу" майору міліції ОСОБА_1 , яка обіймала посаду психолога сектору кадрового забезпечення Костянтинівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, надана відпустка по догляду за дитиною з 17 червня 2014 року до 10 квітня 2017 року.

06 листопада 2015 року ГУМВС України в Донецькій області виданий наказ за № 402о/с "По особовому складу", яким згідно з п. 9 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ майор міліції ОСОБА_1 , психолог сектору кадрового забезпечення Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області, звільнена з органів внутрішніх справ з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 29.02.2016 року по справі №805/5088/15-а, яка за наслідками касаційного оскарження набула законної сили 25.04.2018 року, адміністративний позов до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Костянтинівського міського відділу (з обслуговування міста Костянтинівка та Костянтинівського району) ГУМВС України в Донецькій області, Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді задоволено частково; визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 06 листопада 2015 року № 402о/с "По особовому складу" в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 (М-193004), психолога сектору кадрового забезпечення Костянтинівського МВ (з обслуговування м. Костянтинівка та Костянтинівського району), згідно з п. 9 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів); поновлено ОСОБА_1 на посаді психолога сектору кадрового забезпечення Костянтинівського міського відділу (з обслуговування міста Костянтинівка та Костянтинівського району) ГУМВС України в Донецькій області з 07 листопада 2015 року.

Наказом Головного управління МВС України в Донецькій області № 11 о/с лк від 16.05.2018 року поновлено майора міліції ОСОБА_1 на посаді психолога сектору кадрового забезпечення Костянтинівського МВ (з обслуговування м. Костянтинівка та Костянтинівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області з 07.11.2015 року.

Докази сплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в матеріалах справи відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки позивач з 24.12.2014 року перебувала у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, тобто не отримувала заробітної плати за місцем основної роботи, то відсутні підстави для нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Наведений висновок суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим виходячи з наступного.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VII (далі Закон №580-VII).

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, в тому числі звільнення, регулюється спеціальним законодавством, зокрема, Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі Положення № 114).

У відповідності до положень ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі Порядок №100), згідно пункту 1 якого затверджений нею порядок застосовується в усіх випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Пунктом 2 Порядку №100 встановлено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Останнім абзацем пункту 4 Порядку №100 встановлено, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУМВС України в Донецькій області від 27 червня 2014 року № 245о/с "По особовому складу" позивачу була надана відпустка по догляду за дитиною з 17 червня 2014 року до 10 квітня 2017 року.

Водночас, наказом від 06.11.2015р. №402 о/с на підставі рапорту від 06.11.2015р. позивач визнана такою, що приступила до виконання службових обов`язків (а.с.81 том1).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що з 06.11.2015р. позивач не є такою, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що у спірних правовідносинах розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.11.2015р. по 16.05.2018р. слід проводити виходячи з установлених позивачеві посадового (місячного) окладу.

Згідно довідки Костянтинівського міського відділу (з обслуговування м.Костянтинівка та Костянтинівського району) ГУ МВС України в Донецькій області №18515 п/к від 01.08.2019 року посадовий (місячний) оклад за посадою позивача психолога сектору кадрового забезпечення становить 550,00 грн. Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.11.2015р. по 16.05.2018р. становить 16 677,40 грн.

Враховуючи, що заява про поновлення на роботі розглядалася більше одного року не з вини позивача, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ч.2 ст.235 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин, а тому на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 16 677,40 грн.

З урахуванням викладенного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року по справі №0540/5958/18-а задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року по справі №0540/5958/18-а скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області, Костянтинівського міського відділу (з обслуговування м. Костянтинівки та Костянтинівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Стягнути з Костянтинівського міського відділу (з обслуговування м. Костянтинівки та Костянтинівського району) Головного управління МВС України в Донецькій області (, м. Костянтинівка, вул. Горького, 2) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 16 677 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) грн 40 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 28 серпня 2019 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 29 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 28 серпня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко