Справа № 640/24369/18
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 р.Справа № 640/24369/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бегунца А.О. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

позивач ОСОБА_1

представник позивача Олійник О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків по справі № 640/24369/18

за позовом ОСОБА_1

до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив суд: визнати неправомірними дії Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови йому у перерахуванні пенсії за підвищеним коефіцієнтом як шахтарю відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язати Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова перерахувати йому пенсію починаючи з 06.03.2017 року, на пільгових умовах, згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції прийняти постанову, якою скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав та доводів, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, розгляд справи здійснювати без участі представника управління.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник відповдача не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Управління.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, заслухавши позивача та його представника, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 працював понад 25 років шахтарем на шахтах Донецької області

Відповідно до довідки від 13 лютого 2017 року № ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою (а.с. 9).

Позивач звернувся до пенсійного фонду із заявою про призначення йому пільгової пенсії 06.03.2017 року.

Відповідач рішенням від 15.03.2017р. відмовив позивачу в призначення пенсії у зв`язку з тим, що зарахувати період роботи до пільгового стажу відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі того, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування даними можливо зарахувати до пільгового стажу лише періоди роботи (спец, стаж) 10.01.2005 по 07.02.2005р., з 01.01.2009 р. по 31.10.2014р. - пільговий стаж ці періоди становить 6 років 9 місяців 12 днів. Проте пільговий стаж ОСОБА_1 підтверджується записами у трудовій книжці та довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Тому позивач був вимушений звернутися до суду.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2017 року по справі № 640/10591/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова про визнання дії неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено в повному обсязі. Визнано неправомірними дії Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно пункту "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язано Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 06.03.2017 року відповідно до пункту "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 11, 12).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017 р. апеляційну скаргу Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова було залишено без задоволення. Постанову Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2017 року по справі № 640/10591/17 залишено без змін.

03.09.2018 року позивач звернувся до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із завою, в якій просив відповідача перерахувати пенсію за підвищеним коефіцієнтом як шахтарю відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом відповідача № 152/ч-7-27 від 12.09.2018 року позивачу було повідомлено, що "оскільки рішення суду щодо обчислення пільгового стажу роботи або призначення Вам пенсії за нормами ст. 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому на підземних і відритих гірничих роботах та в металургії, до управління не надходило, проводити розрахунок Вашого пенсійного забезпечення як шахтарю законні підстави відсутні" (а.с. 15-19).

Не погодившись з відповіддю відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова, відмовляючи позивачу у перерахуванні пенсії за підвищеним коефіцієнтом як шахтарю, діяло правомірно та у відповідності до законодавства України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003р. із змінами та доповненнями (далі за текстом - Закон), встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком, мінімальний розмір пенсії за віком.

Згідно ст. 26 Закону (в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-Vl від 08.07.2011 р.) передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Абзацом другим пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону встановлено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції Закону України "213-VIIІ від 02.03.2015р.), який діяв в частині призначення та перерахунків пенсій з 01.01.1992 по 31.12.2003 року передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період з 1 квітня 2016р. по 31 березня 2017р. пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи у чоловіків не менше 21 року. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005р. №383, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. за №1451/1 1731 (дала за текстом -Порядок застосування Списків), встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт, професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону (60 років для чоловіків), знижується на 1 рік.

Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону України «Про пенсійне забезпечення» (01.01.1992р.) на роботах із шкідливим і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону України «Про пенсійне забезпечення» повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом України «Про пенсійне забезпечення», призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством: б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік. необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону України «Про пенсійне забезпечення», виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Частиною 1 ст. 24 Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 4 ст. 24 Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення'" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктом 10 Порядку застосування Списків для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993р. (далі за текстом - Порядок підтвердження стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження стажу встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку підтвердження стажу встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5 до Порядку підтвердження стажу). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином вирішення питання підтвердження чи спростовування факту роботи на пільгових умовах покладено безпосередньо на підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступників. Органи Пенсійного фонду районного рівня на підставі уточнюючих документів, виданих у відповідності із діючими нормативними актами призначають пенсію згідно із законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України №1028 від 09.12.2015р. буди внесені зміни до Порядку підтвердження стажу, у тому числі пункт 20 після абзацу шостого було доповнено новим абзацом такого змісту: «У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування».

Колегією суддів встановлено, що 06.03.2017р. позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав трудову книжку, копію якої залучено до матеріалів пенсійної справи.

Оскільки на момент звернення до управління із заявою про призначення пенсії позивач не досяг віку, встановленого пунктом а) частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (50 років для чоловіків), у управління були відсутні підстави визначати наявність права на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, тому заяву про призначення пенсії від 06.03.2017р. було розглянуто з урахуванням положень статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При розгляді документів, доданих до заяви про призначення пенсії, відповідачем було встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується Довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.02.2017р. №9. Будь-яких додаткових документів, що підтверджують пільговий характер роботи (у тому числі довідки про наявність або відсутність простоїв), позивач до управління не надав.

Як вбачається з трудової книжки позивача, його загальний трудовий стаж склав 25 років 4 місяці та 23 дні в період з 21.02.1991 року по 05.09.1991 року повний робочий день працював на посаді учень електрослюсар підземний, з 05.09.1991 року по 01.06.1992 року повний робочий день працював на посаді електрослюсар підземний, з 09.08.1993 року по 02.02.1996 року повний робочий день працював на посаді електрослюсар підземний 5 розряд, з 02.02.1996 року по 06.05.1997 року повний робочий день працював на посаді заступник механіка підземний, з 06.05.1997 року по 15.10 .1997 року повний робочий день працював на посаді електрослюсар підземний 5 розряд, з 15.10.1997 року по 24.03.1998 року повний робочий день працював на посаді заступник механіка підземний, з 24.03.1998 року по 01.03.2000 року повний робочий день працював на посаді електрослюсар підземний 5 розряд, з 24.03.1998 року по 28.02.2001 року повний робочий день працював на посаді механік підземний , з 05.03.2001 року по 27.12.2004 року працював повний робочій день на посаді механіка підземного, з 10.01.2005 року по 07.02.2005 року повний робочий день працював на посаді механік ділянки підземного та з 14.02.2005 року по 15.08.2016 року повний робочий день працював на посаді механіка підземного.

Колегія суддів зазначає, що за наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнобов`язкового державного соціального страхування даними можливо зарахувати до пільгового стажу лише періоди роботи (спец, стаж) 10.01.2005 по 07.02.2005р., з 01.01.2009 р. по 31.10.2014р. - пільговий стаж ці періоди становить 6 років 9 місяців 12 днів.

Таким чином колегією суддів встановлено, що у зв`язку з тим, що на момент звернення за призначенням пенсії у позивача був відсутній необхідний пільговий стаж роботи, підтверджений документами, управлінням було прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

На виконання постанови Київського районного суду від 05.09.2017р. по справі №640/10591/17, яким було зобов`язано управління призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 06.03.2017р. відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з урахуванням ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2017р. по справі №640/10591/17, якою апеляційну скаргу Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова залишено без задоволення, постанову Київського районного суду м.Харкова від 05.09.2017р. по справі №640/10591/17 залишено без змін, позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах (робота за списком №1) з 06.03.2017р.

Також суд зазначає, що при призначенні позивачу пенсії відповідно до постанови суду від 05.09.2017р. до пільгового стажу роботи за списком №1 відповідачем були зараховані періоди, визначені у мотивувальній частині цієї постанови.

Крім того, до пільгового стажу роботи за списком №1 було зараховано також період роботи з 09.06.1992р. по 21.08.1992р. (на підставі записів №№9-10 трудової книжки з урахуванням положень пункту 3 Порядку застосування Списків).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог щодо визнання неправомірними дій Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо відмови позивачу у перерахуванні пенсії за підвищеним коефіцієнтом як шахтарю відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язання Київське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова перерахувати йому пенсію починаючи з 06.03.2017 року, на пільгових умовах, згідно ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі 640/24369/18 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 640/24369/18 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 30.08.2019 року