Справа № 280/1987/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 вересня 2019 року Справа № 280/1987/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (71600, Запорізька область, м. Василівка, бул. Центральний, 1)

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії щодо відмови відповідачем у внесенні змін до актового запису цивільного стану від 08.08.1969 №120, складеного виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно висновку № 100/17/14-05.06-82;

зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису від 08.08.1969 № 120, складеного виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом виправлення, вказавши прізвище дитини «ОСОБА_2» та батьків «ОСОБА_1», «ОСОБА_4» замість прізвища дитини « ОСОБА_2 » та батьків « ОСОБА_1 », « ОСОБА_4 »;

зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису від 20. 02. 1993 року № 32, складеного виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , шляхом виправлення, вказавши прізвища після реєстрації шлюбу «ОСОБА_1» та «ОСОБА_4» замість « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_4 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із заміною паспорту на ID картку виявилася невідповідність прізвища позивача, зазначеного у паспорті, з прізвищами, зазначеними у свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб. Позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про народження від 08.08.1969 №120 з проханням змінити прізвище дитини та батьків з « ОСОБА_2 », « ОСОБА_4 » на «ОСОБА_2», «ОСОБА_4». Водночас, Висновком №100/17/14-05.06-82 відмовлено у внесенні виправлень з мотивів відсутності документів, які підтверджують допущення помилки при написанні прізвища під час складання актового запису про народження. Зазначає, що невірне зазначення прізвища у свідоцтві про народження та свідоцтві про шлюб порушує його права, ускладнює ідентифікацію особи та впливає на особисті та майнові права, оскільки всі правовстановлюючі документи (українською мовою) видані на прізвище «ОСОБА_2». Посилаючись на Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 06.05.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 11.06.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що відповідно до ст. 145 Сімейного кодексу України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Згідно актового запису про шлюб батьків позивача прізвище батьків зазначено « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_4 ». За таких обставин вважає, що підстави для внесення змін до актового запису про народження та про шлюб відсутні.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про внесення змін до актового запису про народження від 08.08.1969 №120, складеного виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, шляхом зміни прізвища дитини та батьків з « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_4 » на «ОСОБА_2» та «ОСОБА_4».

Висновком відповідача від 02.02.2019 № 100/17/14-05.06-82 відмовлено у внесенні змін з підстав відсутності документів, які підтверджують допущення помилки при написанні прізвища під час складання актового запису про народження. Також зазначено, що згідно актового запису про шлюб батьків позивача від 16.05.1969 №55, складеного виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області та паспорта батька позивача УІІІ-ФЗ, виданого 3-м відділенням Мурманського МВМ 18.05.1962 прізвище батька зазначено « ОСОБА_2 », матері - « ОСОБА_4 ».

Не погоджуючись із відмовою відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до частин 1, 3 статті 9 Закону № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила №96/5).

Пунктом 1.1. Правил №96/5 визначено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану (які діють при Головних територіальних управліннях юстиції в областях) (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

З аналізу вищенаведених норм, суд робить висновок про те, що за наслідками розгляду заяви про внесення змін, доповнень чи виправлень до актового запису відповідний орган ДРАЦС складає висновок про внесення таких змін або висновок про відмову у внесенні змін.

Відповідно до підпункту 2.13.1 пункту 2.13 Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Пунктом 2.16. Правил №96/5 передбачено, що зміни, доповнення, виправлення вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Згідно підпункту 2.16.11 пункту 2.16 Правил №96/5 на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо виправлення прізвища, власного імені, по батькові, які були зазначені без урахування національних традицій, уносяться зміни до актового запису про народження та інших актових записів, де вони аналогічно зазначені.

На підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану про виправлення помилок, доповнення запису відомостями тощо виправляються або доповнюються відповідні відомості в актових записах, які зазначено у висновку (підпункт 2.16.14 пункту 2.16 Правил №96/5).

Відповідач, відмовляючи у внесенні змін в актовий запис про народження позивача, у висновку від 02.02.2019 № 100/17/14-05.06-82 вказує на відсутність документів, які підтверджують допущення помилки при написанні прізвища позивача під час складання актового запису про народження.

У відповідності до статті 62 Кодексу про шлюб та сім`ю України (втратив чинність з 01.01.2004 крім розділу V, проте діяв на момент складання актового запису про народження позивача) якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям.

Аналогічно, у відповідності до частини першої статті 145 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків.

Судом досліджено запис акта про одруження від 16.05.1969 №55, в якому українською мовою зазначено відомості про батьків позивача, а саме прізвища після одруження - « ОСОБА_2 », « ОСОБА_4 ».

За таких обставин, в актовому записі про народження позивача від 08.08.1969 №120 зазначено його прізвище як « ОСОБА_2 », що відповідає вимогам Кодексу про шлюб та сім`ю України, що діяв на момент народження позивача, та Сімейного кодексу України, що діяв на момент його звернення до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як передбачає частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, оскільки зазначене в записі про народження позивача від 08.08.1969 №120 прізвище « ОСОБА_2 » відповідає прізвищу його батьків « ОСОБА_2 », « ОСОБА_4 », зазначеному в записі акта про одруження від 16.05.1969 №55, підстави для внесення змін до актового запису цивільного стану відсутні, а відтак дії відповідача щодо відмови у внесенні таких змін є правомірними, а вимоги позивача в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині внесення змін до актового запису від 20. 02. 1993 року № 32, складеного виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , шляхом виправлення, вказавши прізвища після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2» та «ОСОБА_4» замість « ОСОБА_1 » та « ОСОБА_4 » слід зазначити про таке.

Судом досліджено актовий запис про укладення шлюбу від 20.02.1993 №32, в якому прізвище позивача зазначено як « ОСОБА_1 », що не відповідає його прізвищу, зазначеному в записі про народження позивача від 08.08.1969 №120, проте, з урахуванням вищевикладених висновків суду, вносити виправлення шляхом зазначення прізвищ позивача та його дружини саме «ОСОБА_2» та «ОСОБА_4», підстави відсутні, отже в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 02.09.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко