Справа № 340/1576/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1576/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA901000/2019/000186/2 від 03.06.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901010/2019/00228 від 03.06.2019 р., що прийняті Кіровоградською митницею ДФС.

Ухвалою судді від 01.07.2019 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у даній справі та справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 30.07.2019. Також даною ухвалою витребувано докази (а.с.1).

30.07.2019 розгляд справи відкладено до 30.08.2019 за клопотанням представника відповідача (а.с.89).

Учасники справи у судове засідання 30.08.2019 не з`явилися, подавши клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.108).

Враховуючи викладене, а також з урахуванням приписів ч.3 ст.194 КАС України, суд визнав за можливе продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 травня 2019 року він придбав у компанії ERADEVELOPER Sp.z.o.o автомобіль марки SKODA, модель FABIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см3. На його ім`я була оформлена фактура - Faktura VAT Nr.73/2019 від 20.05.2019 на суму 15500,00 польських злотих. Вказана фактура була оплачена 21 травня 2019 року у безготівковому порядку шляхом перерахування коштів з рахунку позивача на банківський рахунок компанії ERADEVELOPER Sp.z.o.o. 29 травня 2019 року з метою митного оформлення вказаного автомобіля, подано до Кіровоградської митниці ДФС електронну митну декларацію UА901010/2019/007239. Автомобіль заявлено у митний режим "Імпорт", разом з МД було надано документи, необхідні для митного оформлення. Митна вартість була визначена за першим методом - за ціною договору у відповідності до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України на рівні 15500 польських злотих. Проте, 03 червня 2019 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів номер №UА901000//2, згідно з яким митну вартість товару визначено за резервним методом на рівні 17200 польських злотих. Рішення мотивовано тим, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості декларованого автомобіля, проведено порівняння рівня заявленої митної вартості транспортного засобу з рівнями митної вартості ідентичних та подібних товарів та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий ніж рівні митних вартостей вищезгаданих товарів по митним оформленням, проведеним митницями України в митному режимі "Імпорт" за час, наближений до дати експорту в України оцінюваного товару. Зі змістом даних Рішення про коригування митної вартості та Картки відмови позивач не погоджується, вважає їх такими, що прийняті з порушенням порядку, встановленого законодавством, не на підставі та не у спосіб, визначений законодавством. Також позивачем надано відповідь на відзив (а.с.87-88), в якому посилався на протиправність застосування відповідачем при визначенні митної вартості, придбаного автомобіля, каталогу SCHWACKE, оскільки ринкова вартість визначена у даному довіднику без урахування реального технічного стану автомобіля, придбаного позивачем, а також митна вартість імпортованих товарів не визначається на підставі ціни товарів на внутрішньому ринку країни - експортера.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у поданому до суду відзиві на позовну заяву вказав, що у відповідності до положень ст.54, 55 МКУ та враховуючи встановлену ст.57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно зі ст.60 МКУ, а саме на рівні 17200 польських злотих. При визначенні митної вартості до уваги взято інформацію з митної декларації від 23.05.2019 №UA305160/2019/023785 про ринкову вартість автомобіля марки SKODA модель FABIA, бувший у використанні, країна виробництва - Чехія, виробник SKODA AUTO A.S; вага - 1149 кг, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см3, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік - 2015, фактурна вартість 17200 польських злотих, а також відомості з інформаційного електронного довідника SCHWACKE про ринкову вартість автомобіля. Також зазначав, що оскаржуване рішення прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Митним кодексом України, Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015р. №689, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (а.с.56-61).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, пояснення, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2019 року позивачем у компанії ERADEVELOPER Sp.z.o.o придбано автомобіль марки SKODA модель FABIA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення, тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 1598 см3. Згідно інвойсу Faktura VAT Nr.73/2019 вартість автомобіля становила 15500 польських злотих (а.с.39).

29 травня 2019 року з метою митного оформлення вказаного автомобіля, через ПП "КМТ Плюс" позивачем подано до Кіровоградської митниці ДФС електронну митну декларацію UА901010/20198/007239. Автомобіль заявлено у митний режим "Імпорт", разом з митною декларацією (далі - МД) надано документи, необхідні для митного оформлення: роздруківку оголошення щодо розміщення продавцем вказаного автомобіля, детальний звіт про технічний стан автомобіля, документ Faktura VAT Nr.73/2019 від 20.05.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 03.09.2014, НОМЕР_4 від 20.05.2019, експортна декларація країни відправлення MRN 19PL301010Е0427476 від 22.05.2019 на вивіз з території Європейського Союзу до України, квитанція про сплату митних платежів (а.с.14-29, 39-46).

Митна вартість була визначена за першим методом - за ціною договору (п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України) на рівні 15500 польських злотих, що за офіційним курсом валюти станом на день подання МД становило 106652,62 грн.

Як з`ясовано судом у вказаній митній декларації зазначено, у графі 31 - товар №1 - згідно акту митного огляду: показники одометра 142540 км; тип двигуна - дизельний; потужність двигуна - 55 кВт; тип кузова - універсал; колір - білий; кількість дверей - 5; категорія - М1; дата введення в експлуатацію - 08.09.2014; колісна формула - 4х2; торговельна марка - SKODA; виробник - SKODA AUTO A.S; країна виробництва - CZ; відповідає екологічним нормам Євро 5; наявні пошкодження, ознаки експлуатації: сліди підтікання оливи на ДВЗ, сколи на подряпини ЛФП по всьому кузову, механічні пошкодження заднього бампера, задньої правої дверки, забруднений та пошкоджений салон, сидіння (а.с.77-зв.).

Також і в актах огляду, зафіксовано, що придбаний автомобіль має явні пошкодження, ознаки експлуатації (а.с.26-29).

Відповідачем розпочату процедуру консультацій із позивачем, зокрема, запропоновано надати: - документи про страхову вартість автомобіля; рахунки про здійснення платежів третім особам та договір (угода, контракт) з третіми особами, пов`язаними із даною угодою; - висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару; відомості про вартість оцінюваного та/або ідентичних, та/або подібних автомобілів з Інтернет-джерел (а.с.63-64). Також зазначено про необхідність надати переклади на українську мову документів, які містять відомості про вартість товару.

Так, позивачем додатково надано лист продавця, скан-копії документів про історію придбання даного ТЗ в країні відправлення та інформацію з Інтернет джерел про цінові пропозиції (оцінку) автомобілів даної ТМ та моделі (а.с.35-46).

Відповідач, за результатами розгляду поданої позивачем митної декларації UА901010/20198/007239 від 29.05.2019 та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості від 03.06.2019 №UA901010/2019/000186/2, яким вартість автомобіля визначена у розмірі 17200 польських злотих на підставі ст.60 МК України (а.с.10-11).

В графі 33 вказаного рішення, як підставу коригування митної вартості зазначено, зокрема, наступне: "… проведено перевірку митної вартості товару з використанням як ПІК ЄАІС ДФС та інформаційного електронного довідника SCHWACKE (відповідно до даних наведених в технічному паспорті транспортного засобу та з урахуванням фізичного стану згідно митних оглядів (акти від 23.05.2019 №UA205010/2019/219434 та від 29.05.2019 №UA901010/2019/007239).

З використанням ПІК ЄАІС ДФС проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з рівнями митної вартості ідентичних, подібних та товарів з наближеними техніко-комерційними показниками, та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж рівні митних вартостей вищезазначених товарів по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» за час наближений до дати експорту в Україну оцінюваного товару.

Згідно інформаційного електронного довідника SCHWACKE встановлено, що відповідно до заявлених та встановлених техніко-комерційних характеристик, ринкова вартість транспортного засобу вища, ніж заявлена митна вартість товару.

Для підтвердження оплати за ТЗ надано виписку з банку щодо перерахування коштів б/н від 21.05.2019. Оплата за авто проведена на наступний день після зняття транспортного засобу з обліку в країні придбання, що викликає сумніви в достовірності заявлених даних.

В зв`язку з вищевикладеним, декларанту було повідомлено, що у відповідності до частини 6 статті 53 МКУ, для обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням протягом 10 календарних днів може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, а у відповідності до частини 4 статті 57 МКУ в рамках процедури консультування митниця та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, наприклад: - документи про страхову вартість автомобіля; рахунки про здійснення платежів третім особам та договір (угода, контракт) з третіми особами, пов`язаними із даною угодою; - висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару; відомості про вартість оцінюваного та/або ідентичних, та/або подібних автомобілів з Інтернет-джерел…

Декларантом додаткова надано лист продавця, скан-копії документів про історію придбання даного ТЗ в країні відправлення та інформацію з Інтернет джерел про цінові пропозиції (оцінку) автомобілів даної ТМ та моделі. Інших додаткових документів та перекладів документів, що містять цінову інформацію не надано.

Підбірка наданих цінових пропозицій з інтернет-джерел містить інформацію щодо вартості подібних авто переважно з більшим рівнем ціни, ніж заявлена митна вартість товару, та стосуються ТЗ з широким спектром показників одометру. Продавець оцінюваного товару ТЗ згідно додатково наданої фактури VAT №придбав автомобіль за ціною 15500 PLN (у т.ч. 2893,37 PLN - VAT 23%). Тобто попередній продаж даного товару здійснювався за такою ж ціною, а підтвердженої інформації про повернення будь-яких податків відсутнє. 03.06.2019 декларант зазначив, що інші додаткові документи надати не має можливості, у зв`язку з їх відсутністю.

Враховуючи вищезазначене, інформацію з БД ЄАІС про митну вартість подібних транспортних засобів із даними техніко-комерційними характеристиками, інформацію з інформаційного електронного довідника SCHWACKE, інформацію з Інтернет-джерел, не надання декларантом окремих додаткових документів, можливість надання яких передбачена ст.53 МКУ (висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару), у відповідності до п.2 ч.2 ст.55 МКУ виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про вартість товару, зазначену в МД, в зв`язку з чим метод визначення вартості за заявою декларанта, не може бути застосований.

Цінову інформацію про ідентичні товари в розумінні ст.59 та з урахуванням положень ст.61 МКУ у максимально наближений до дати експорту товарів в Україну термін як у митниці, так і у декларанта, не виявлено.

У відповідності до положень ст.54, 55 МКУ та враховуючи встановлену ст.57 МКУ послідовність застосування методів визначення митної вартості, митну вартість товару визначено згідно ст. 60 МКУ на рівні 17 200 PLN.

При визначенні митної вартості до уваги прийнято інформацію з МД від 23.05.2019р. № UA305160/2019/023785 (легковий автомобіль марки SKODA модель FABIA, бувший у використанні; країна виробництва - Чехія, виробник SKODA AUTO A.S; вага - 1149 кг; об`єм двигуна - 1598 см3; календарний рік виготовлення - 2014; модельний рік - 2015; МВВ1, фактурна вартість 17 200 PLN)…»

На підставі Рішення про коригування митної вартості товарів від 03.06.2019 митницею також було видано позивачу Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 901010/2019/00228, згідно з якою за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин коригування митної вартості товару та її визначення на підставі ст.59 МК України за резервним методом (а.с.12-13).

Не погоджуючись із такими висновками щодо коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом скасування прийнятих відповідачем рішень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 року (надалі - МК України).

За приписами ч.1 ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (ч.1 ст. 257 МК України).

Відповідно до ч.6 ст.257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами 1, 2 статті 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

За змістом ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України слідує, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана позивачем у митній декларації №UA901010/2019/007329 від 29.05.2019, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом для підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товару були подані документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України.

Щодо документів, необхідність подання яких при процедурі консультації із позивачем вимагав відповідач, суд вважає їх витребування безпідставним, з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 коментованої статті основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною 3 статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МК України).

Згідно частини 5 вказаної статті МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч.6 ст.57 МК України).

За приписами ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно частин 2, 3 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини 1 статті 57 цього Кодексу.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (частина 1 статті 54 МК України).

У відповідності до ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу відповідачем проведено у зв`язку з неможливістю надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачений за товар суму).

Однак, суд вказує на протиправність зроблених відповідачем висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною договору.

Така протиправність, на переконання суду, обґрунтовується наданням декларантом документів, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Так, суд звертає увагу, що відповідач, реалізовуючи своє право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, регламентованого частиною 5 статті 54 МК України, не довів перед судом про наявність жодних застережень щодо застосування у спірних відносинах першого методу, визначених у частинах 1 і 2 статті 58 МК України, в тому числі в частині не підтвердження позивачем документально відповідних відомостей про митну вартість товару, чи будь-якої іншої її складової, яка є обов`язковою при відповідному обчисленні митної вартості.

До того ж, відповідач не зміг аргументовано довести, що заявлені позивачем відомості про митну вартість автомобіля є неповними та/або недостовірними, у тому числі обґрунтувати невірне визначення митної вартості товару.

Крім того, відповідачем ні під час декларування спірного товару, ні під час судового розгляду справи не зазначено документи, вказані у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких наявні розбіжності, ознаки підробки або не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль.

Суд звертає увагу, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості. Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 11.09.2012 року (реєстраційний №26347525 в Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Як свідчать переконання відповідача, під час митного оформлення імпортованого автомобіля декларантом не були надані всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору (основним методом). Зокрема: - документи про страхову вартість автомобілю; - рахунки про здійснення платежів третім особам та договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаними із даною угодою; - висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та які стосуються даного товару; - відомості про вартість оцінюваного та/або ідентичних, та/або подібних автомобілів з Інтернет-джерел. До того ж, відповідач стверджував, що на підтвердження оплати за транспортний засіб надано виписку з банку щодо перерахування коштів б/н від 21.05.2019, проте оплата за авто проведена на наступний день після зняття транспортного засобу з обліку в країні придбання, що викликала сумніви в достовірності заявлених даних.

Позивачем додатково надано лист продавця б/н від 30.05.2019 року з перекладом, підтвердження про зарахування коштів, підтвердження вивозу автомобіля, фактуру , скан-копії документів про історію придбання даного транспортного засобу в країні відправлення та інформацію з Інтернет джерел про цінові пропозиції (оцінку) автомобілів даної ТМ та моделі, а також із сайту Інтернет автоаукціону OTOMOTO з якого вбачається, що автомобіль придбаний за ціною 15500 польських злотих.

Крім того, на факт придбання вказаного авто вказує безперешкодне вивезення позивачем автомобіля з території країни придбання - Польщі та території Євросоюзу, на що вказує митна декларація складена митними органами Польщі №MRN19PL301010E0427476 від 22.05.2019, де також зазначена вартість авто 15500 польських злотих (а.с.23).

За змістом п.2 ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, серед іншого, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Із встановлених при розгляді справи обставин суд констатує, що уповноваженою особою декларантом (позивачем) подано усі документи згідно з переліком (частина 2 статті 53 МК України) та у поданих документах наявні усі відомості, що підтверджують числові значення складової митної вартості товару та відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена готівкою за такий транспортний засіб.

Таким чином, за умови подання 29.05.2019 позивачем при декларуванні автомобіля документів, за змістом яких позивач сплатив його вартість в сумі 15500 польських злотих, а продавець дані кошти отримав, у відповідача не було обґрунтованих підстав вважати, що має місце заявлення неповної та/або недостовірної відомості про митну вартість товару, у тому числі невірне визначення митної вартості такого товару.

З урахуванням наведеного, дослідивши надані позивачем документи, суд дійшов висновку, що у відповідача були в наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Оцінюючи подані декларантом документи в сукупності відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України.

Отже, висновки Кіровоградської митниці ДФС про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом - за ціною контракту є помилковими.

Щодо доводів відповідача на підтвердження правомірності коригування митної вартості автомобіля суд зазначає.

Відповідно до ч.1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях (ч.2 ст.64 МКУ).

Як вбачається з графи 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідач, приймаючи оскаржуване рішення вказав, що митну вартість товару визначено згідно ст.60 МК України - метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (а.с.11). Так і в МД №UA901010/2019/007498 від 04.06.2019 у графі 43 визначено код МВВ - 3 (а.с.78).

Водночас, згідно картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901010/2019/00228 від 03.06.2019, митницею зазначено, що митну вартість товару скориговано та визначено на підставі ст.59 МКУ за резервним методом (а.с.13). При цьому, суд зазначає, що статтею 59 МК України передбачено метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів.

Таким, чином, суд зазначає, що відомості, які містяться у рішенні про коригування митної вартості товарів протирічать відомостям, викладеним у картці відмови в прийнятті митної декларації щодо методу визначення митної вартості товару.

Вказана обставина не заперечувалась відповідачем у відзиві на позов.

Крім того, суд зазначає, що застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування другорядних методів можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування основного.

Разом з тим, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб матеріли справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

В ході розгляду справи судом досліджено інформацію надану відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 01.07.2019, а саме інформацію за період з 01.01.2019 по 23.05.2019 з ПІК ЄАІС "Інформаційно - пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України" про випадки оформлення митними органами України митних декларацій на автомобіль марки SKODA модель FABIA 2014 року виготовлення, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1598 см3 та з`ясовано, що митна вартість подібних (аналогічних) товарів визначена в доларах США. Мінімальна вартість подібного автомобіля становить 1334,76 доларів США по митній декларації від 26.04.2019 №UA101070000/201925161, що, з урахуванням курсу долара США до євро (станом на день ввезення автомобіля та на час митного оформлення 1 доларів США = 3,8 польських злотих), менше ніж митна вартість ввезеного позивачем автомобіля 15500 польських злотих = 4078,95 долара США (а.с.96-107).

Щодо доводів відповідача на підтвердження правомірності коригування митної вартості автомобіля з використанням відомостей, які містяться в митній декларації від 23.05.2019 р. №UА305160/2019/023785 (а.с.94), суд зазначає, що митницею не враховано реальний технічний стан автомобіля, його характеристики, пошкодження, тощо, який зазначений в даній декларації та який ввозився позивачем.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості, оскільки надані для митного оформлення документи не містять розбіжностей, а їхні дані піддаються обчисленню та підтверджують вартість товару.

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 21.12.2018 у справі №815/228/17: наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильності її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставині визначається в кожному конкретному випадку.

Щодо використання відповідачем при коригуванні митної вартості інтернет джерела Super SCHWACKE.

Відповідно до ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідач, здійснюючи коригування митної вартості товару, застосував метод визначений ст.64 МК України.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 64 МК України митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера.

Відповідно до довідкової інформації з інтернет джерела WikipediA, каталог SCHWACKE визначає приблизну остаточну вартість потриманих автомобілів в залежності від типу транспортного засобу, року випуску, обладнання та пробігу на ринку Німеччини.

Отже, використання відповідачем інформації з інтернет джерела SCHWACKE, прямо суперечить положенням ст.64 МК України.

Крім того, обґрунтовуючи можливість використання інтернет джерела SCHWACKE, відповідач посилається на Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015р. №689.

Зокрема, відповідач посилається на розділ 5 вказаних Методичних рекомендацій "Джерела довідкової інформації, які можуть бути використані під час роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків", який передбачає можливість використання інформації отриманої з мережі Інтернет.

Наразі, суд вважає протиправним застосування відповідачем у своїй роботі Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015р. №689, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.117 Конституції України нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

Питання державної реєстрації нормативно-правових актів регулюється Указом Президента України від 03.10.92 №493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", що був прийнятий з метою впорядкування видання міністерствами, іншими органами виконавчої влади нормативно-правових актів, забезпечення охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, підприємств, установ та організацій.

Спеціальний порядок державної реєстрації нормативно-правових актів установлено Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.92р. №731.

Критерієм чинності таких актів та їх застосування є державна реєстрація нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та занесення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, який запроваджений згідно з Указом Президента України від 27.06.96р. № 468.

Натомість, Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС від 11.09.2015р. №689 не пройшли державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України, а отже не можуть бути застосовані відповідачем у спірних правовідносинах.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 17200 польських злотих внаслідок проведеного коригування митної вартості за другорядним методом; відповідач не довів того, що товар за такою митною вартістю дійсно був увезений до України. Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України, позов належить задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позовних вимог, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 1536,80 грн. (а.с.2) підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці ДФС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Кіровоградської митниці ДФС (25006, м. Кропивницький, вул. Кавалерійська, 15, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС від 03.06.2019 про коригування митної вартості товарів №UA901010/2019/000186/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA901010/2019/00228 від 03.06.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці ДФС ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина