Справа № 120/1434/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

м. Вінниця

03 вересня 2019 р. Справа № 120/1434/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни розглянувши у письмовому провадженні заяву про відвід головуючого судді Маслоід Олени Степанівни в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу містобудування та архітектури Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Відділу містобудування та архітектури Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії.

19.08.2019 року через канцелярію суду представником Відділу містобудування та архітектури Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області подано заяву про відвід головуючого судді Маслоід Олени Степанівни. Заява мотивована тим, що у відповідача виникли сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Маслоід О.С., виходячи з наступного. Так, 03.06.2019 року представником відповідача надано до суду клопотання про визнання обов`язкової участі у справі представника третьої особи для з`ясування, якою документацією керувалась третя особа при відведенні земельних ділянок у власність або зміні цільового призначення, для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд у межах населеного пункту смт. Турбів при прийнятті даного рішення, а також з`ясувати питання про внесення змін до генерального плану смт. Турбів або виготовлення нового з урахуванням місця розташування даної земельної ділянки. Вказане клопотання ухвалою від 25.06.2019 року було задоволено та зобов`язано третю особу надати до суду належним чином засвідчені копії містобудівної документації та іншої документації, якою вона керується при відведенні земельних ділянок у власність або зміні цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд у межах населеного пункту.

24.07.2019 року у підготовче судове засідання третя особа надала суду документи, проте не ті, що витребував суд, а план існуючого використання території. Суддя Маслоід О.С. навіть не запропонувала відповідачеві розглянути надану третьою особою карту, а лише запитала у представника третьої особи, чи сама відповідно до цієї карти приймалось рішення від 15.06.2016 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення і передачі у власність земельних ділянок громадянам» та чи діяла вона на час видачі оскаржуваного рішення. Суддя Маслоід О.С. не з`ясувавши, чи саме ці документи витребував відповідач зробила запис із цієї карти (беручи її за основу) відповідно до того, що їй пояснила представник третьої особи.

Однак, представник відповідача, помітивши, що креслення містобудівної документації, які надала третя особа, є неналежними хотіла висловити свої міркування з цього приводу суду. Втім суддя Маслоід О.С. зазначила, що у підготовчому судовому засіданні суд жодних пояснень відповідача не з`ясовує, а всі пояснення вже будуть надаватись при розгляді справи по суті. При цьому, суддя Маслоід О.С. неодноразово наголошувала, щоб відповідач та третя особа вирішили особистий конфлікт між собою. Такі твердження судді Маслоід О.С. дають підстави вважати, що дана інформація була повідомлена суду представником позивача або безпосередньо позивачем, або іншими зацікавленими сторонами. Це, в свою чергу, свідчить про вже сформоване внутрішнє переконання судді щодо оцінки доказів та обставин в даній адміністративній справі, які тлумачаться на користь позивача.

Такі дії суду, на думку відповідача, порушили його процесуальні права та, як наслідок, свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Маслоід О.С., тому просить згідно ст. 36 КАС України відвести суддю Маслоід О.С. від розгляду адміністративної справи № 120/1434/19-а.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.09.2019 року зупинено провадження у справі до вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви про відвід судді Маслоід О.С. визначено суддю Мультян Марину Бондівну.

Відповідно до ч. 8. ст. 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Оцінивши доводи заяви про відвід судді у справі, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 36 КАС України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до частин 1-2 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими самими підставами може бути заявлено відвід учасниками справи.

При цьому, ч. 4 ст. 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно, думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналізуючи підстави поданої заяви про відвід, суд зазначає, що незгода відповідача із процесуальними рішеннями суду та діями судді в справі, є формою реалізації процесуальних та позапроцесуальних прав сторін. Відтак, сумнів у неупередженості судді у зв`язку із вчиненням процесуальних дій та прийняття рішень у справі, не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивності суду.

Такі мотиви, відповідно до ч. 4 ст. 36 КАС України, не можуть бути підставою для відводу, а лише вказують на бажану для відповідачем поведінку складу суду під час розгляду даної адміністративної справи.

Зазначена позиція неодноразово висловлена в рішеннях Великої Палати Верховного Суду та Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду у справах № 523/5348/17 від 14.02.2018 року, № 9901/573/18 від 09.08.2018 року, № 826/23651/15 від 16.08.2018 року, № 9901/673/18 від 01.10.2018 року, № 800/445/16 від 18.10.2018 року.

Крім того, при вирішенні питання про відвід судді, суд враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 Конвенції" від 17.07.1997 року, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 року, "для того, щоб встановити, чи може суд вважатися "незалежним" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності".

Водночас, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії".

Суд наголошує, що при вирішенні того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя може бути небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та п. 58 рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" від 07.08.1996 року).

Як зазначалося, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Тому, для відведення судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Із урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Тому, враховуючи, що заява про відвід ґрунтується лише на суб`єктивних сумнівах позивача у неупередженості суду, переконливих підстав для таких сумнівів позивачем не наведено, суд доходить висновку, що у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36-40, 248, 256, 294 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Відділу містобудування та архітектури Липовецької районної державної адміністрації про відвід судді Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олени Степанівни в адміністративній справі № 120/1434/19-а за позовом ОСОБА_1 до Відділу містобудування та архітектури Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Адміністративну справу передати для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна