Справа № 147/734/19
Суддя: Дудіков А. В.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тростянецький районний суд
справа № 147/734/19
номер провадження № 2-а/147/25/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.,

при секретарі Подолян Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області адміністративну справу №147/734/19 за позовом ОСОБА_1 до Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капрала поліції Швеця Володимира Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капрала поліції Швеця Володимира Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він 24.06.2019 р. близько 15.35 год. керував транспортним засобом Деу, д.н.з. НОМЕР_1 , буксируючи причіп АВ8456ХМ в м.Немирів по вул. Горького, був зупинений працівником поліції, який повідомив, що рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до нерегульованого перехрестя з головною дорогою, не змінюючи напрямок руху, порушив вимоги п.16.12 ПДР України.

Поліцейським сектору реагування патрульної поліції було винесено постанову відносно нього та накладено стягнення у розмірі 425 гривень.

Вказану постанову позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки поліцейським не доведено в діях ОСОБА_1 порушень вимог ПДР України, що в свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП. Також зазначив, що порушення, зазначеного в оскаржуваній постанові він не допускав, висновки викладені в ній не відповідають дійсності, а відповідач, в свою чергу, жодних доказів вчинення правопорушення ОСОБА_1 не надав та не зазначив їх у самій постанові. Окрім того, не роз`яснив йому права і обов`язки, виначені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, чим порушив вимоги «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395. Також, постанова серія ДПО 18 №181389 від 24.06.2019 р. не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, які б доводили його вину у вчиненні даного правопорушення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив скасувати постанову серії ДПО 18 №181289 від 24.06.2016 р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.07.2019 р. прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання (а.с.16).

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов.

Відповідачі у судові засідання, призначені на 02.08.2019 р. та 02.09.2019 р., не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомими.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Відповідачами не було надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, за таких обставин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Стаття 23 Закону України «Про Національну поліцію України» визначає, що основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, в тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП).

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО 18 №181389; дата розгляду 24.06.2019; місце розгляду справи - м. Немирів; особа яка розглянула справу - поліцейський СРПП Немирівського ВП, капрал поліції Швець В.В.; особа, щодо якої розглянута справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 ; транспортний засіб DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1 ; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 24.06.2019 року о 15 год. 35 хв. в м. Немирів по вул. Горького, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , з причіпом КАМП, д.н.з. НОМЕР_3 , рухаючись по другорядній дорозі та наближаючись до нерегульованого перехрестя з головною дорогою, не змінюючи напрямок руху, порушив вимоги п.16.12 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.11).

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 16.12 Правил дорожнього руху, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

У силу приписів ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються під час нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А згідно з ч.2 ст.77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Дії суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності при відсутності належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували наявність чи відсутність події адміністративного правопорушення і винність особи у його вчиненні, не можуть вважатися правомірними та не кореспондуються із принципом презумпції невинуватості, який закріплений у ст.62 Конституції України.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом із тим, доказування вини особи, яка притягується до юридичної відповідальності є забезпеченням принципу змагальної процедури.

Основним і первинним предметом доказування справ про адміністративні правопорушення є встановлення уповноваженим органом (посадовою особою) наявності сукупності ознак складу адміністративного правопорушення, у тому числі вини особи в учиненому нею діянні, фактів, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Позивач свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнає, а докази в підтвердження обставин, викладених в постанові в справі про адміністративне правопорушення відсутні, можливий факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП взагалі не зафіксовано, а будь-які інші докази про таке у справі відсутні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем не надано достатніх доказів, які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно до здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що останнього неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем не доведено правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема, факту вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДОП18 №181389 від 24.06.2019р., складена поліцейським СРПП Немирівського ВП Швець В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425 грн., підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 241-243, 245, 250, 255 КАС України, суд -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Немирівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капрала поліції Швеця Володимира Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №181389 від 24.06.2019р.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №181389 від 24.06.2019р.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до або через відповідні суди, протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: