Справа № 183/7582/18 (2-а/183/49/19)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 183/7582/18 (2-а/183/49/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2019 (головуючий суддя Сорока О.М.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Калюжина Євгенія Юрійовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Калюжина Є.Ю., в якому просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №751772 від 24.11.2018 року та закрити провадження по адміністративній справі, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що 24.11.2018 року близько 11 годин 20 хвилин на Новомосковській дільниці автошляху 27 МО4, 231 км, позивач керував транспортним засобом ВАЗ 2107 державний номер НОМЕР_1 та перевозив ялинки, однак його безпідставно було зупинено інспектором поліції Калюжним Є.Ю. В порушення вимог діючого законодавства та Інструкції, відповідач вимагав від позивача документи на ялинки, які останній перевозив для власник потреб, пояснюючи це тим, що згідно наказу по Управлінню проводиться операція «Новорічна ялинка». Відповідач не представившись, не роз`яснивши права позивача, безпідставно вимагав у позивача документи на ялинки, які були в повному порядку, та в подальшому діяв упереджено, у зв`язку з чим повивач зателефонував на Гарячу лінію, чим розгнівав поліцейських. При цьому склавши постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідач не надав можливості позивачу скористатись правовою допомогою.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2019 позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 751772 від 24 листопада 2018 року, винесену інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Калюжиним Євгенієм Юрійовичем.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що у суду відсутня будь-яка доказова база про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та яка, як наслідок, обґрунтовувала б правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що свідчить про передчасне прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, та необхідність її скасування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, долученим до відзиву у суді першої інстанції, якому не надано належної оцінки. Посилається на те, що згідно п. 31.4.5.(а) Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: «Колеса і шини» : шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм. Вказує, що залишкова висота малюнка протектора шини встановлена ПДР для забезпечення необхідного зчеплення коліс із дорогою. Чим більше залишкова висота малюнка протектора, тим вище ефективність гальмування транспортного засобу та його стійкість. Не допускається встановлення на транспортний засіб шин, якщо висота малюнка протектора здвоєних коліс відрізняється між собою більш ніж на 5 мм (ДСТУ 3649:2010). Зазначає, що поліцейські виявили порушення ПДР, на яке належним чином відреагували, у зв`язку з чим винесена постанова серії ЕАВ №751772 від 24.11.2018 року.

Позивачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не надано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №751772, винесену 24.11.2018 року інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Калюжиним Євгенієм Юрійовичем, Люлька Геннадій Іванович 24.11.2018 року о 11:17 годин на 231 км керував транспортним засобом ВАЗ 2107 днз НОМЕР_2 з причепом днз НОМЕР_3 , на якому встановлені різні колеса на одній осі, чим порушив п. 31.4.5.а ПДР - керування транспортним засобом у яких висота малюнка протектора шин не відповідає нормам, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.9).

Суд першої інстанції також звернув увагу на те, що позов пред`явлений до інспектора ОСОБА_4, такі ж дані щодо прізвища та ім`я інспектора зазначені і у письмових пояснення Управління патрульної поліції, при цьому в оскаржуваній постанові прізвище, ім`я по батькові посадової особи вказано - ОСОБА_4 .

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що позов дійсно наданий позивачем з зазначенням імені відповідача: ОСОБА_4 (що не відповідає даним, зазначеним в Постанові серії ЕАВ №751772 від 24.11.2018) (а.с. 1, 9). При цьому, матеріали справи містять копію постанови серії ЕАВ №751772 від 24.11.2018 року, згідно якої зазначено повне ім`я особи, що склала постанову ОСОБА_4 (а.с. 9, 38).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП, норми Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 15-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 31.4.5.(а) Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: «Колеса і шини» : шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Отже, відповідними нормами встановлені певні заборони експлуатації транспортних засобів та накладення штрафних санкцій (адміністративної відповідальності) за порушення вказаних заборон.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати:

- чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,

- чи підлягає вона адміністративній відповідальності,

- чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду,

- чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу,

- а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, зазначені норми дають підстави (повноваження) відповідним органам (посадовим особам) для притягнення порушників вищезазначених норм до адміністративної відповідальності.

Водночас, законодавство України передбачає докази (доказування) вчинення правопорушення.

Зокрема, статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даній справі відповідачем є суб`єкт владних повноважень.

Кодекс адміністративного судочинства України встановлює певний порядок доказування у справах, де відповідачем є суб`єкт владних повноважень.

Так, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В силу ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять доказів, які б оцінювалися відповідачем (суб`єктом владних повноважень) при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП.

При цьому постанова відповідача, а також матеріали справи, не містять будь-яких даних на підставі яких інспектор дійшов висновку, що причеп транспортного засобу під керуванням позивача, мав залишкову висоту малюнка протектора шин менше встановленої вимогами.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості, внесені особою яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення.

Також матеріали справи не містять клопотань відповідача про допит в судовому засіданні свідків, які б могли підтвердити вчинення позивачем правопорушення.

Отже, суб`єктом владних повноважень не підтверджено факту вчинення позивачем правопорушення.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції рішенням суду першої інстанції права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

З огляду на характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.02.2019 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 27.08.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко