Справа № 569/7444/19
Суддя: Панас О. В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7444/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м.Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi - Панас О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Корнійчук А.В.,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву № 569/7444/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора вз.2 р.3 б. 3 Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції капітана поліції Сорокіної Юлії Іванівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора вз.2 р.3 б. 3 Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції капітана поліції Сорокіної Ю.І., Департаменту патрульної поліції, в якому просить суд визнати дії інспектора щодо складання постанови протиправними та скасувати постанову серії НК № 535218 по справі про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2019 року, винесену інспектором вз.2 р.3 б. 3 Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції Сорокіною Ю.І. (далі інспектор), про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що вона не погоджується з зазначеним порушенням вимог Правил дорожнього руху, про які зазначено у згаданій постанові. Керуючи автомобілем, 07 квітня 2019 року на автодорозі Київ-Чоп , дорожнього знаку населений пункт «Запитів» вона не бачила. Постанову серії НК № 535218 від 07 квітня 2019 року вважає протиправною, оскільки доказів того, що перевищення нею швидкості руху відбулося саме у населеному пункті «Запитів» інспектором не було надано, було порушено її право на захист, оскільки вона не змогла скористатися правом на правову допомогу, справа була розглянута не на місці вчинення правопорушення.

Від Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції до суду подано відзив на позов, в якому вказано, що дії інспектора по винесенні нею оскаржуваної постанови, здійсненні у повній відповідності до законодавства, в межах наданих їй повноважень та покладених обов`язків. До відзиву, крім іншого, долучені свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки («Трукам» LTI 20/20 ТС НОМЕР_1 ) та експертного висновку вказаного засобу, а також дані фото фіксації допущеного позивачем порушення, виконані за допомогою приладу «Трукам» 20/20 НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 17.04.2019 р. у справі відкрите спрощене позовне провадження, ухвалою суду від 25.04.2019 року призначено розгляд справи з викликом сторін.

Дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши їх в сукупності , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними та безпідставними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 07 квітня 2019 року інспектором була винесена постанова серії НК № 535218 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 .

Як зазначено у постанові, 07 квітня 2019 року о 15 годині 32 хвилині на 526 км автодороги Київ-Чоп ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф» з номерним знаком НОМЕР_3 , рухався зі швидкістю 78 км/год, чим порушила п. 12.4 ПДР України.

В постанові також вказано, що швидкість вимірювалася приладом «Трукам» LTI 20/20 ТС НОМЕР_1 .

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій автомобіля скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, постановив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Вказану постанову суд визнає правомірною, винесеною уповноваженою особою в межах її компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, позивач ОСОБА_1 , як водій автомобіля ««Фольксваген Гольф» з номерним знаком НОМЕР_3 , перевищила встановлене обмеження швидкості на 28 км/год і рухалася зі швидкістю 78 км/год, чим порушила вимоги п.12.4. Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог 12.4. Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Висновок про порушення позивачем вимог п.12.4. Правил дорожнього руху суд визнає обґрунтованим та доведеним і з таким висновком погоджується.

У відповідності п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» Поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, згідно ст.251 КУпАП, фактичні дані, що встановлені показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Так, в постанові є відомості про фіксування швидкості руху автомобіля позивача за допомогою приладу «Трукам» LTI 20/20 ТС НОМЕР_1 .

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС 000584 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі Tru Cam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 №193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11914, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 р. та чинного до 25.09.2019р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000584, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Відповідачем надано суду фотографічні зображення автомобіля позивача, виконані за допомогою згаданого приладу, які об`єктивно підтверджують факт руху автомобіля позивача у населеному пункті зі швидкістю саме 78 км/год, що спростовує твердження позивача, зазначені нею у позовній заяві.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

Пристрій «Trucam» - це лазерний вимірювач швидкості з функціями фото та відео зйомки, який не працює в автоматичному режимі. Покази даного приладу оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому думка позивача що використання приладу «Trucam» регламентується ч.1 ст 40 Закону України «Про національну поліцію» є помилковою.

Нормами ст. 222КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 2 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від07.11.2015р.№ 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Також, згідно ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Інспектор діяв в межах повноважень, що передбачені законами України.

Суд не вбачає підстав для визнання дій відповідача протиправними, так як складання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, віднесене до повноважень інспектора патрульної поліції.

Що стосується посилань позивача на порушенння її право на захист,при винесенні постанови, оскільки вона не змогла скористатися правом на правову допомогу, суд відноситься до них критично, оскільки наданих до суду додаткових доказів ОСОБА_1 надала посвідчення адвоката, згідно якого ОСОБА_1 з 14 жовтня 2012 року має право на заняття адвокатською діяльністю, а тому про свої права знала та мала можливість їх захистити.

Щодо доводів позивачки про належність розгляду справи відповідачем та винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення, то Суд вважає на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно приписів пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Щодо доводів позивачки про недотримання процедури накладення адміністративного стягнення в частині нескладення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, то Суд не вважає їх обґрунтованими з огляду на наступне.

З аналізу норм статті 285 Кодексу України про адміністративне правопорушення вбачається відсутність обов`язку поліцейського складати протокол у випадку вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП. Зазначене підтверджується приписами пункту 4 Інструкції № 1395. Тому, враховуючи норми ст. 285 КУпАП та п. 4 Інструкції № 1395, а також вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, дії відповідача щодо винесення виключно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності без складення відповідного протоколу є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд вважає, що у інспектора були достатні підстави, а саме фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Прийняте інспектором рішення про накладення на позивача штрафу в розмірі 255 грн відповідає санкції ч.1 ст.122 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач довів правомірність своїх дій, які полягали у притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме за порушення позивачем вимог п.12.4. Правил дорожнього руху, та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

На підставі викладеного, Постанови Верховного Суду у складі колегії КАС від 16.08.2019р. справа № 524/3206/16-а, керуючись ст.ст.241-246,250,255,286,293,295, пунктом 15.5 розділу VII КАС України, суд, - в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Постанову серії НК № 535218 по справі про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2019 року, винесену інспектором вз.2 р.3 б. 3 Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції капітана поліції Сорокіної Юлії Іванівни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень залишити без зміни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідачі : Інспектор вз.2 р.3 б. 3 Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції капітана поліції Сорокіна Юлія Іванівна, місцезнаходження: 79000 м.Львів, вул. Перфецького,19.

Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф.Ернста,3.

Повний текст рішення виготовлено 30.08.2019 року.

Суддя: О.В.Панас