Справа № 440/1800/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1800/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Кривошапка Н.А.

представника позивача ОСОБА_1 .

представника відповідача Копачинська І.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги:

скасування податкового повідомлення-рішення від 24.04.2019 № в частині нарахованого штрафу в розмірі 153 374 грн 65 коп.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2019 року Дочірнє підприємство "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі також - позивач, ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про скасування податкового повідомлення-рішення в частині.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

15 липня 2019 року Полтавський окружний адміністративний суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 14 серпня 2019 року.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 № в частині нарахованого штрафу в розмірі 153 374 грн 65 коп., прийняте контролюючим органом необґрунтовано, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Стверджуючи про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у відповідній частині, ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" вказувало на те, що відповідним податковим повідомленням-рішенням вдруге, за одне і теж саме податкове правопорушення, застосовані штрафні (фінансові) санкції. На його думку, відповідачем безпідставно застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату раніше визначених штрафних санкцій, що порушує вимоги пункту 116.2 статті 116 Податкового кодексу України.

26 червня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов /а.с. 24-25/, у якому контролюючий орган проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі.

Стверджуючи про правомірність податкового повідомлення-рішення від 24.04.2019 № в частині нарахованого штрафу в розмірі 153 374 грн 65 коп., відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області, зазначив, що підставою для нарахування оскаржуваних штрафних (фінансових) санкцій стало виявлене порушення термінів сплати по податковому повідомленню-рішенню № від 04.12.2017 на суму 766 873 грн 22 коп. по терміну сплати - 24.12.2017, що є порушенням пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

З огляду на викладене, контролюючий орган наполягав на правомірності нарахованого податкового зобов`язання в оскаржуваній частині.

09 липня 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, аналогічна за змістом адміністративному позову. В ній позивач наполягав на протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у відповідній частині.

Представник позивача позовні вимоги у судовому засіданні підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача наполягав на необхідності відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з несплатою узгоджених податкових зобов`язань, самостійно визначених платником (позивачем) згідно декларації від 19.05.2017 № у строк до 30.05.2017, декларації від 20.07.2017 № у строк до 30.07.2017; податкового повідомлення-рішення від 20.04.2017 № у строк до 05.05.2017, ГУ ДФС у Полтавській області були нараховані штрафні (фінансові) санкції, про що винесене податкове повідомлення-рішення від 04.12.2017 № /а.с. 10/.

05.04.2019 контролюючим органом проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість по податковій декларації за жовтень 2017 року та по податковому повідомленню-рішенню № від 04.12.2017.

За наслідками перевірки складено акт від 05.04.2019 № 17049/16-31-50-12-11/32017261, у якому, в тому числі, зафіксоване порушення строків сплати нарахованих податковим повідомленням-рішеням № від 04.12.2017 штрафних (фінансових) санкцій по терміну сплати 24.12.2017 на загальну суму 766 873 грн 25 коп., чим порушено п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Виявлене порушення стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 24.04.2019 № , яким за порушення строків сплати штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих за податковим повідомленням-рішеням № від 04.12.2017, нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 153 374 грн 65 коп.

Не погоджуючись з нарахуванням податковим повідомленням-рішеням № від 04.12.2017 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 153 374 грн 65 коп., позивач звернувся з відповідним позовом про скасування такого податкового повідомлення-рішення в цій частині.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Відповідно до пункту 116.1 статті 116 Податкового кодексу України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.

Висновки щодо правозастосування

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважав неправомірним застосування до нього штрафних фінансових санкцій, накладених на нього за порушення строків сплати штрафу у розмірі 766 873 грн 22 коп., який було нараховано податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2017 № . Платник вважав, що відповідні штрафні санкції є подвійним притягненням його до відповідальності за те ж саме податкове правопорушення.

Надаючи оцінку таким аргументам позивача, суд з ними не погоджується з огляду на таке.

Судом встановлено, що підставою накладення оскаржуваних штрафних (фінансових) санкцій стало порушення позивачем строків сплати штрафу, нарахованого податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2017 № .

Необхідно зазначити, що факт невчасного погашення зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2017 № , а також терміни, в які була проведена сплата такого зобов`язання, позивачем не оспорювалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не погоджується з твердженням позивача, що до нього двічі застосовані штрафні санкції за одне порушення, оскільки податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2017 № нарахований штраф за порушення строків сплати згоджених податкових зобов`язань згідно з декларації від 19.05.2017 №, декларації від 20.07.2017 № , податковим повідомленням-рішенням від 20.04.2017 № . В той час як, податковим повідомленням-рішенням від 24.04.2019 № нарахований штраф (що стосується оскаржуваної частини рішення) за порушення терміну сплати грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2017 № .

Отже, позивача оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 153 374 грн 65 коп. притягнуто до відповідальності за порушення вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, які встановлюють граничні строки для добровільної сплати податкового зобов`язання.

Тобто накладені штрафи податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2017 № та податковим повідомленням-рішенням від 24.04.2019 № , не є за своїм змістом та предметом однаковими.

Суд наголошує увагу на тому, що відсутність у контролюючого органу можливості застосовувати штрафні санкції до платника податків, що порушує строки сплати податкового зобов`язання (у тому числі раніше нарахованих штрафних санкцій), свідчила б про відсутність ефективного механізму впливу на платника податків у разі його відмови здійснювати сплату податкових зобов`язань, в тому числі й нарахованих штрафних (фінансових) санкцій.

Фактично правова позиція позивача означає відсутність будь-якої відповідальності за несвоєчасну сплату раніше нарахованих штрафних санкцій і відсутність строків їх сплати, що не відповідає змісту та меті існування податкового законодавства в цілому та інституту штрафних санкцій у податковому праві зокрема.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність застосування контролюючим органом штрафу у розмірі 153 374 грн 65 коп. за порушення строків сплати грошового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 04.12.2017 №. Отже, в цій частині податкове повідомлення-рішення від 24.04.2019 № є правомірним та скасуванню не підлягає.

За приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вул.В.Чорновола 22-А м.Полтава ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул.Європейська, 4 м.Полтава ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 серпня 2019 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков