Справа № 640/16319/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про передачу адміністративної справи до іншого адміністративного суду

30 серпня 2019 року м. Київ № 640/16319/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами ОСОБА_1 до Приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича про визнання неправомірним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича (далі - відповідач), в якому просить визнати неправомірним рішення приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича про відкриття виконавчого провадження №59392184 та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2019.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця передбачено статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Таким чином, спеціальними процесуальними нормами встановлена предметна підсудність справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи приватного виконавця тим судом, яким був виданий виконавчий лист.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2019, винесену у межах виконавчого провадження №59392184 щодо виконання виконавчого листа № 2-2573/11, виданого 28.10.2011 Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 120 874,83 грн., судового збору в розмірі 1208,75 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Враховуючи викладене, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, в межах якого винесено оскаржувану постанови про відкриття виконавчого провадження, а також беручи до уваги, що спірні правовідносини виникли у межах виконання виконавчого листа Печерського районного суду міста Києва, суд дійшов висновку, що даний позов не підсудний Окружному адміністративного суду міста Києва, а повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

Порядок та підставі для передачі адміністративної справи на розгляд іншого адміністративного суду врегульовані нормами статті 29 КАС України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Слід зазначити, що КАС України розмежовує поняття «предметна юрисдикція» та «територіальна юрисдикція», які регулюються різними процесуальними нормами. Однак, в чинній редакції КАС України, в тому числі статті 29 цього Кодексу, відсутня така підстава для передачі адміністративної справи як встановлення при відкритті провадження у справі, що така належить до предметної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року (заяви № 29458/04 та № 29465/04) фраза встановленого законом викладена в частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

В даному випадку, спеціальною процесуальною нормою встановлена предметна підсудність справ з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця тим судам, якими був виданий виконавчий лист.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а підлягає передачі за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, як суду, який видав виконавчий лист.

Керуючись положеннями ст.ст. 29, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Маляра Яна Анатолійовича про визнання неправомірним та скасування рішення передати на розгляд Печерського районного суду м. Києва.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Шулежко