Справа № 640/14488/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову щодо вжиття заходів забезпечення позову

02 вересня 2019 року м. Київ № 640/14488/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Київській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій (недоїмки) від 05.07.2019 №, яким позивачу виставлено вимогу про сплату штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, звітності передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» у сумі 680,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 05.07.2019 №Ф- зі сплати Єдиного внеску в сумі 690 966,82 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу встановлено вимогу про сплату штрафних санкцій у сумі 1 190,00 грн., за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування»;

- взнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу встановлено вимогу про сплату штрафних санкцій у сумі 510,00 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати військового збору на 219 037,50 грн., у тому числі за основним зобов`язанням на 175 230,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 43 807,50 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу встановлено вимогу про сплату 225 605,87 грн. штрафних санкцій за своєчасне не нарахування єдиного внеску;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу встановлено вимогу про сплату штрафних санкцій у сумі 1,00 грн. за платежем «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання норм обігу готівки та застосування реєстраторів»;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб на суму 6 710 638,50 грн., у тому числі за основним зобов`язанням - 5 368 510,80 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 342 127,70 грн.;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 16.05.2019 №1033 «Про проведення документальної позапланової перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 ».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.08.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №640/14488/19 та призначено підготовче судове засідання.

Разом з тим, через канцелярію суду 28.08.2019, представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії рішення про застосування штрафних санкцій (недоїмки) від 05.07.2019 № , яким позивачу виставлено вимогу про сплату штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, звітності передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» у сумі 680,00 грн.;

- зупинення дії вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.07.2019 №Ф- зі сплати Єдиного внеску в сумі 690 966,82 грн.;

- зупинення дії податкового повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу встановлено вимогу про сплату штрафних санкцій у сумі 1 190,00 грн., за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування»;

- зупинення дії податкового повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу встановлено вимогу про сплату штрафних санкцій у сумі 510,00 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, щодо сплати фізичними особами за результатами річного декларування»;

- зупинення дії податкового повідомлення-рішення від 05.07.2019 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати військового збору на 219 037,50 грн., у тому числі за основним зобов`язанням на 175 230,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 43 807,50 грн.;

- зупинення дії рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу встановлено вимогу про сплату 225 605,87 грн. штрафних санкцій за своєчасне не нарахування єдиного внеску;

- зупинення дії податкового повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу встановлено вимогу про сплату штрафних санкцій у сумі 1,00 грн. за платежем «Штрафні санкції за порушення законодавства про патентування норм регулювання норм обігу готівки та застосування реєстраторів»;

- зупинення дії податкового повідомлення-рішення від 05.07.2019 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб на суму 6 710 638,50 грн., у тому числі за основним зобов`язанням - 5 368 510,80 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 342 127,70 грн..

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову представником позивача вказано на те, що з Податкового кодексу України випливає, що у разі несплати боржником заборгованості, визначеної в податковій вимозі, у відповідача виникне право податкової застави на все майно, яке перебуває у власності позивача, а також на суму боргу буде нараховуватися пеня та можуть застосовуватись штрафні санкції. Враховуючи це, до ухвалення рішення по цій справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, на відновлення яких йому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відтак, оскаржувані в адміністративній справі №640/14488/19 податкові повідомлення-рішення в силу приписів пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України є неузгодженими до дня набрання судовим рішенням законної сили.

При цьому, сама заява про забезпечення позову необгрунтована представником позивача жодними обставинами, які б свідчили про необхідність забезпечення позову, доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 представником позивача не наведено.

Виходячи із змісту заяви про забезпечення позову, судом не встановлено обставин та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.