Справа № 440/2793/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/2793/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клочка К.І., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариства "Перший Український Міжнародний банк" про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2019 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2019 ВП №59575870.

В обґрунтування вимог зазначено, що оскаржувана постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2019 ВП №59575870 винесена з порушенням приписів статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження відкрито не за місцем проживання, перебування боржника або знаходження майна позивача, тобто з порушенням правил територіальної діяльності. Крім того, позивач зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що «картковий рахунок» є майном в розумінні статті 190 ЦК України, крім того, не передбачено й визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку, тому твердження відповідача про виконання вказаного виконавчого провадження саме за місцем знаходження карткового рахунку позивача є неправомірним.

Ухвалою суду від 18.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд даної справи призначено за правилами Розділу 2 Глави 11 "Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ" Кодексу адміністративного судочинства України; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариства "Перший Український Міжнародний банк".

Представник позивача в судове засідання не прибув, просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не прибув, позовні вимоги не визнав, надіслав на електронну адресу суду письмовий відзив на позив та зазначив, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку, відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4. Тобто, як стверджує відповідач, позивач є власником карткового рахунку та наявних на ньому грошових коштів, тому в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м.Києві, а відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Третя особа явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 цього ж Кодексу встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або повідомлення причин неявки.

Частиною четвертою статті 229 Зазначеного вище Кодексу визначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Також на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати справу без участі сторін в письмовому провадженні без здійснення фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши подані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 .

На підставі заяви Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про примусове виконання рішення, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною від 17.07.2019 відкрито виконавче провадження №59575870 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 26.06.2019 №14858 про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 133210,46 грн.

Вважаючи вказану постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частин першої, третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно частини першої статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України «Про виконавче провадження».

За правилами частин першої та другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятись ним на всій території України.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, серед іншого, право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника /частина друга статті 24 Закону/.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 .

Крім того, з матеріалів виконавчого провадження судом також встановлено, що місце проживання боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , тобто вказана інформація про місце проживання позивача була відома приватному виконавцю.

Отже, відповідачем не додержано вимоги статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі.

Суд дійшов висновку, що відповідач протиправно, всупереч чинного законодавства, прийняв до виконання виконавчий документ з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців за наявності в нього достовірної інформації про місце проживання та перебування боржника (позивача) в іншому виконавчому окрузі.

Приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач керувався тим, що кошти позивача, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи (м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.), а тому відповідач вважає, що під час прийняття виконавчого документа до виконання про стягнення з ОСОБА_1 коштів, ним не було порушено вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Слід зазначити, що за вищевказаною адресою знаходиться і стягувач у виконавчому провадженні ВП №59575870 - АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно статті 3 наведеного Закону кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Статтею 7 вказаного Закону передбачено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Картковий рахунок - це банківський поточний картковий рахунок Клієнта, який відкривається на договірній основі для обліку грошових коштів Клієнта та здійснення розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. По картковому рахунку проводиться облік операцій за платіжними картками Клієнта.

Суд вважає, що у даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, а самі банківські рахунки чи електронні гаманці, на яких обліковуються кошти та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою відповідних платіжних інструментів, однак такі рахунки або електронні гаманці не є майном у розумінні положень статті 190 ЦК України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Статтею 190 Цивільного кодексу України передбачено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки /статті 179 цього ж Кодексу/.

Пунктами 3.1, 3.2 ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 №2346-ІІІ (зі змінами) встановлено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках). Грошові знаки випускаються у формі банкнот і монет, що мають зазначену на них номінальну вартість.

Поняття «картковий рахунок» було передбачено Постановою НБУ від 19.10.2005 «Про затвердження Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням» №137, яке втратило чинність на підставі Постанови НБУ від 30.04.2010 №223.

При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що «картковий рахунок» є майном в розумінні статті 190 ЦК України. Так само, не передбачено й визначення місцезнаходження «карткового рахунку» за місцем знаходження будь-якого банку.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, що на картковому рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», знаходяться грошові кошти, що давало б підстави вважати їх майном боржника, відповідно, місцезнаходженням майна боржника.

Таким чином, суд зазначає, що відповідач не довів, що позивач мав будь-які договірні правовідносини з АТ «Перший Український Міжнародний Банк», та має власні кошти на карткових рахунках.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 271, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (вул. Юрія Поправки, 6, оф. 19, м. Київ, 02094, рнокпп НОМЕР_3 ), третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариства "Перший Український Міжнародний банк" (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ) про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2019 ВП №59575870.

Стягнути за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (вул. Юрія Поправки, 6, оф. 19, м. Київ, 02094, рнокпп НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.І. Клочко