Справа № 260/450/19
Суддя: Калинич Я. М.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2019 рокум. Ужгород№ 260/450/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я. М.

при секретарі судового засідання - Попович М.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представник позивача: Софілканич М.І.,

представник відповідача: Жупан А.Ю.,

представник третьої особи: Карпій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області), третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі третя особа, ЗОВК), в якому просить суд визнати протиправним рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» і п. «в» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу, органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ, на підставі поданої ним заяви від 07.09.2017 року та подання ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.09.2017 року, починаючи з 21.05.2017 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

21 червня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позовні вимоги мотивує наступним. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року №807/456/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зокрема, визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо приймання, оформлення та розгляду документів ОСОБА_1 про призначення пенсії; зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вирішити питання щодо приймання, оформлення та розгляду документів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про призначення пенсії на підставі поданої ним заяви від 07.09.2017 року та подання ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.09.2017 року у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 N3-1. Рішення набрало законної сили. Згідно витягу протоколу від 19.02.2019 року №10 ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовлено позивачу в призначенні йому пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років. Позивач вважає таке рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії протиправним, а посилання на зміни, які внесені до ст.12 Закону №2262-ХІІ безпідставними, оскільки на час його звільнення зі служби, раніше діючий закон такого обмеження не передбачав.

Відповідачем на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву (вх. №5633 від 26.04.2019 року), яким відповідач заперечує проти позовних вимог та стверджує, що не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, оскільки позивач на момент досягнення 45 років не мав достатньої вислуги (20 років), то він не має права на призначення відповідної пенсії, у зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд такі задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні дала аналогічні пояснення тим, що викладені у поданих письмових поясненнях.

Розглянувши подані сторонами докази (заслухавши представників сторін), всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проходив військову службу в Збройних Силах України на офіцерських посадах.

Наказом Міністерства оборони України від 26.11.2004 року №1014 відповідно до Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами) Збройних Сил України, п. 63 підпункту «г» (у зв`язку зі скороченням штатів) позивача звільнено з військової служби у запас.

Наказом Міністерства оборони України від 03.12.2004 року №291 капітана ОСОБА_1 , заступника командира навчальної роти з виховної роботи школи молодших спеціалістів, звільненого наказом Міністра оборони України від 26 листопада 2004 року №1014 у запас за п. 63 підпункту «г» (у зв`язку зі скороченням штатів), виключено зі списків особового складу частини з 03 грудня 2004 року.

На день виключення зі списків вислуга років, за послужним списком особової справи, склала 15 років 04 місяців 02 днів.

21.05.2017 року позивачу виповнилося 45 років.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивач 07.09.2017 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з письмовою заявою про призначення йому пенсії за вислугу років.

Військовий комісаріат подав подання від 11.09.2017 року №929 (згідно вхідного штампу зареєстроване в ГУ ПФУ в Закарпатській області 18.09.2017 року) і додаток на 9 аркушах. для призначення і нарахування позивачу пенсії за вислугу років за формою Додатку 2 до п.12 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 2262-94.

До вищевказаного подання було долучено:

- заяву позивача від 07.09.2017 року за формою згідно Додатку 1 до п. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 2262-94;

- Довідка (Форма № 21) у відповідності до Додатку 24 до Правил організації фінансового забезпечення військових часин, установ та організацій Збройних Сил України;

- Завірена копія Витягу з Наказу № 291 від 03.12.2004 року;

- Довідки про грошове забезпечення станом на 01 січня 2008 року та станом на 01.04.2012 року;

- копія паспорту;

- копія картки платника податків із зазначенням реєстраційного номера облікової картки;

- заява про відкритий рахунок в АТ «Ощадбанку».

Однак, листом від 19.09.2017 року начальник ГУ ПФУ в Закарпатській області вищевказане подання було повернуто в Закарпатський ОВК «на доопрацювання документів».

03.05.2018 року за № 2791 військовий комісар Закарпатського обласного військового комісаріату надіслав позивачу лист, в якому вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській на подання ІНФОРМАЦІЯ_4 про призначення позивачу пенсії за вислугу років не прийнято позитивного рішення. Також зазначає , що у відповіді ПФУ зроблено висновок , що позивач не має права на пенсію за вислугу років. А у липні Командування Сухопутних військ , якому надсилалась особова справа позивача повернуло і вказало , «що станом на 12.07.2017 року вислуга позивача становить 15 років 04 місяці 2 дні, права на пенсію не має».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року №807/456/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зокрема, визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо приймання, оформлення та розгляду документів ОСОБА_1 про призначення пенсії; зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вирішити питання щодо приймання, оформлення та розгляду документів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про призначення пенсії на підставі поданої ним заяви від 07.09.2017 року та подання ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.09.2017 року у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 N3-1. Рішення набрало законної сили.

Згідно статті 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання рішення суду ЗОВК 15 лютого 2019 року подало на розгляд начальнику ГУ ПФУ в Закарпатській області подання та документи для прийняття рішення щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «в» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб», звільненого Наказом Міністра оборони 26 листопада 2004 року у зв`язку з реформуванням Збройних сил України, капітана запасу ОСОБА_1 (а.с.31-32).

Відповідно до подання вбачається, що вислуга років ОСОБА_1 станом на 03 грудня 2004 року для призначення пенсії складає 15 років 04 місяці 02 дні (а.с.32).

Згідно з витягом із протоколу засідання комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсії від 19.02.2019 року №10 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. В такому зазначено, що з огляду на те, що на дату надходження до головного управління зазначених матеріалів, у позивача відсутня необхідна календарна вислуга 20 років, визначена пунктом «в» статтею 12 Закону 2262-ХІІ та позивач на дату звільнення зі служби не досягнув 45-річного віку, то в головного управління відсутні правові підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до пункту «в» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Не погоджуючись з такими висновками позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав.

Дослідивши матеріали справи,заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та представника третьої особи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частин першої і другої статті 48 Закону № 2262-XII заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Частиною першою статті 49 вказаного Закону визначено, що пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 1 Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом (№2262-ХІІ), та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Пунктом 12 Порядку визначено, що Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

Законом № 1763-IV встановлено правові основи забезпечення соціального захисту військовослужбовців, які звільнятимуться у зв`язку зі скороченням чисельності ЗСУ в ході їх реформування, та членів їхніх сімей.

Згідно пункту 11 статті 1 цього Закону (у редакції на час звільнення позивача зі служби) військовослужбовцям, які звільняються зі ЗСУ у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 15 років пенсія обчислюється у розмірі 40 відсотків від грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 відсотки за кожний наступний рік, але не більше ніж 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

Статтею 3 цього ж Закону дію вказаної норми поширено на військовослужбовців, які звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України після 1 січня 2004 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» від 04.04.2006 року № 3591-IV (набрав чинності з 29.04.2006 року) внесено зміни до Закону № 2262-XII, зокрема, статтю 12 викладено в іншій редакції і доповнено пунктом «в», яким передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом при досягненні 45-річного віку і за наявності у них вислуги 15 років, які звільняються з військової служби відповідно до Закону № 1763-IV. Дана редакція Закону діяла до 01.10.2011 року, після чого п. «в» статті 12 був змінений в частині вислуги років до 20 років.

Пунктом 11 статті 1 Закону № 1763-IV (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 року) передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються зі ЗСУ у зв`язку з їх реформуванням, при досягненні 45-річного віку і за наявності вислуги 20 календарних років пенсія обчислюється у розмірі 50 відсотків відповідного грошового забезпечення.

Відповідач у відзиві наголошує на питанні про застосування вищезазначених норм у часі.

Вирішуючи це питання, суд виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у ЗСУ, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратурі, охороні державного кордону України, податковій міліції, Управлінні державної охорони України, державній пожежній охороні, Державному департаменті України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Також у Рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/2002 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державною права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

Суд вважає, що Закон № 3668-VI, яким внесені зміни у Закони № 1763-IV та № 2262-XII, істотно звужує зміст та обсяг існуючих прав і свобод позивача, порушуючи основний принцип, закріплений в ст. 22 Конституції України.

Виходячи із положень пункту 11 статті 1 Закону № 1763-IV та висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, суд вважає, що зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають не в момент звернення за призначенням пенсії, а в момент виникнення права на її призначення, тобто з 07.09.2017 року.

Оскільки право на пенсійне забезпечення для осіб, які звільнені у зв`язку з реформуванням ЗСУ, при досягненні ними в майбутньому 45 років та наявності вислуги 15 років, було встановлено пунктом 11 статті 1 Закону № 1763-IV, чинного на момент звільнення ОСОБА_1 , то зазначена норма має зберігати юридичну силу як для позивача, так і для відповідача.

Станом на момент звернення за призначенням пенсії заявнику виповнилося 45 років, що в сукупності з відповідною вислугою років сформувало підстави для призначення пенсії.

Аналогічні правові позиції були висловлені Верховним Судом України у постановах від 06.02.2012 року (справа № 21-322а11) та від 01.07.2014 року (справа № 21-244а14), які в силу ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при вирішенні даного спору.

Разом з тим суд враховує, що в силу ч. 1 ст. 48 Закону № 2262-XII днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення. З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2017 року позивачем подано заяву про призначення йому пенсії до ЗОВК, а тому пенсія йому повинна бути призначена саме з цієї дати, а не з 21.05.2017 року, як просить позивач.

Таким чином, виходячи із встановлених обставин у справі, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені у позові доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, але частково, оскільки матеріалами справи підтверджено що датою надходження заяви позивача про призначення пенсії до Закарпатського обласного військового комісаріату є 07.09.2017 року, а не 21.05.2017 року, як про це зазначає позивач.

Згідно із частинами 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241 - 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.02.2019 року №10 щодо відмови у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 згідно поданої ним заяви від 07.09.2017 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл.Народна, 4, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) військову пенсію за вислугу років з 07 вересня 2017 року, відповідно до п.11 ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільнилися з військової служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України та членів їхніх сімей» від 15.06.2004 року № 1763-IV та п. «в» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII в редакціях Законів, які діяли на час звільнення ОСОБА_1 .

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору за подання до адміністративного суду позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02 вересня 2019 року.

СуддяЯ.М. Калинич