Справа № 160/5359/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/5359/19
(суддя Турлакова Н.В. м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №160/5359/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 10 червня 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що на підтвердження повноважень представника надано копію довіреності, яка не засвідчена у встановленому законом порядку, тобто є не належним документом, що підтверджує право особи, яка підписала позовну заяву, на вчинення такої дії.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач оскаржив її до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що до позову була долучена нотаріально посвідчена копія довіреності від імені позивача, яка містить Апостиль. Зазначає про те, що зазначена довіреність засвідчена нотаріусом в державі Ізраїль та нотаріусом України. Вважає, що у разі не відповідності засвідчення зазначеної довіреності вимогам законодавства суд повинен був залишити позов без руху та надати строк для усунення такого недоліку.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

У відповідності до частини першої, другої, четвертої, шостої, восьмої статті 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність фізичної особи на ведення справи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Частиною дев`ятою статті 59 КАС України встановлено, що довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про міжнародне приватне право", документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні у разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин другої, четвертої, п`ятої статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Конвенція 1961 року, яка скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, згода на обов`язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" (далі - Конвенція), набула чинності між Україною і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання, з 22 грудня 2003 року.

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостилю компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Передбачений в частині першій статті 3 апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом; він повинен відповідати зразку, що додається до цієї Конвенції. Однак апостиль може бути складений офіційною мовою органу, що його видає. Типові пункти в апостилі можуть бути викладені також другою мовою. Заголовок "Apostille" (Convention de la Haye du 5 octobre 1961)" повинен бути викладений французькою мовою (стаття 4).

Відповідно до статті 5 Конвенції апостиль проставляється на вимогу особи, яка підписала документ, або будь-якого пред`явника документа. Заповнений належним чином апостиль засвідчує справжність підпису, якість, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичність відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ. Підпис, відбиток печатки або штампа на апостилі не потребують ніякого засвідчення.

Як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції було встановлено, що на підтвердження повноважень представника надано копію довіреності, яка не засвідчена у встановленому законом порядку.

Після постановлення оскаржуваної ухвали про повернення позивачу позовної заяви судом першої інстанції у відповідності до положень статті 169 КАС України повернуто позивачу позовну заяву і додані до неї документи в тому числі і копію довіреності.

При цьому, як вбачається з апеляційної скарги, скаржник зазначає про те, що надана суду довіреність була засвідчена нотаріусом в Державі Ізраїль, підпис та повноваження якого у свою чергу підтверджені печаткою апостиль, відповідно до Гаазької конвенції, до якої Україна приєдналася 23.12.2003 року підтверджено і нотаріусом України, який засвідчив копію цієї довіреності, що була долучена до позову.

Враховуючи те, що матеріали справи містять лише копію позовної заяви та не містять ксерокопію довіреності, яку було подано представником позивача до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити відповідність обставинам справи висновок суду першої інстанції щодо надання представником позивача копії довіреності, яка не засвідчена у встановленому законом порядку, як наслідок ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки її висновки не підтверджено матеріалами справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що доводи скаржника щодо направлення ним до Дніпропетровського окружного адміністративного суду разом з позовною заявою «нотаріально засвідченої копії довіреності» не підтверджується наданими ним доказами, оскільки з наданої копії поштового опису, інформації про відправлення та даних з офіційного сайту Укрпошти про отримання судом даних документів, штрихкодовий номер 269 неможливо встановити, що 15.05.2019 року було направлено позовну заяву з додатками саме ОСОБА_1 (на описі вкладення у цінний лист від 15.05.2019 року мається текст дописаний ручкою « ОСОБА_3 » невідомого походження). Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що поштове відправлення штрихкодовий номер 269 отримано адресатом - Дніпропетровським окружним адміністративним судом 17 травня 2019 року, в той час, як позовну заяву у цій справі зареєстровано судом 10 червня 2019 року, тобто значно пізніше, що викликає обґрунтовані сумніви у належності зазначених документів до справи №160/5359/19.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись: статтями 320, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року у справі №160/5359/19 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених пунктом 2 частини 5 статтею 328 КАС України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко