Справа № 440/627/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 р.Справа № 440/627/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, м. Полтава, повний текст складено 08.04.19 року по справі № 440/627/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача, вчинені 24.09.18 під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18 про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , щодо безпідставного застосування вимог статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в частині обмеження максимальним розміром належних ОСОБА_1 щомісячних пенсійних виплат за період з 1.01.16 по 31.12.17, а також здійснення перерахунку пенсії всупереч рішенню суду без урахування всіх наявних додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 1.01.16 по 31.12.17 без обмеження її максимальним розміром з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення: посадовий оклад - 2900,00 грн, надбавка за вислугу років - 2200,00 грн, надбавка за виконання особливо важливих завдань - 3825,00 грн, надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 1450,00 грн, премія (78,75%) - 10178,44 грн, всього - 23103,44 грн, та здійснити виплату недоотриманих пенсійних виплат за період з 1.01.16 по 10.09.18 одним платежем не пізніше 25 числа місяця, у якому дане рішення суду набрало чинності.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 після проведення її перерахунку на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі №816/993/18 з 20 грудня 2016 року по 31 грудня 2017 року максимальною величиною у розмірі 10740,00 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) провести перерахунок і виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) пенсії за період з 20 грудня 2016 року по 31 грудня 2017 року з урахуванням пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" без обмеження її величини максимальним розміром, що становила 10740,00 грн (десять тисяч сімсот сорок гривень). У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, а оскаржувана постанова винесена у зв`язку з неправильним встановленням обставин по справі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 816/993/18 позивачу по справі проведено перерахунок, виходячи з 90% розміру грошового забезпечення. При цьому, вказане рішення суду опосередковано стосувалось порядку виконання постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02.11.2017 р. по справі № 524/6965/17, якою зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.05.2017 р. № 4/1301. Перерахунок пенсії було проведено у відповідності до Порядку про проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45. Після перерахунку розмір пенсії позивача на місяць складає 10740 грн. Норма ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачала та передбачає обмеження виплати пенсії десятьма прожитковими мінімумами. Вищезазначена норма закону не скасована та підлягає виконанню. Позивачу по справі проведено перерахунок пенсії та визначено її розмір пропорційно підвищенню прожиткового мінімуму. Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зазначає, що позиція відповідача по справі щодо застосування обмеження підтверджена постановою Верховного Суду від 03.07.2018 р. по справі 554/8997/16-а та постановою Верховного Суду від 28.03.2019 р. по справі 553/3616/16-а, по яким Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області було стороною по справі. Просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає її доводи безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю законним та обґрунтованим. Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року без змін.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) щодо обмеження належної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії максимальним розміром 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.01.2016 з урахуванням 90% розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) (а.с. 18-19).

На виконання даного рішення суду відповідачем 24.09.18 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року. При проведенні перерахунку враховані складові грошового забезпечення, визначені у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 21.03.18 №4/1301, а саме: посадовий оклад - 2900,00 грн, оклад за спеціальним званням (підполковник міліції) - 2200,00 грн, надбавка за стаж служби (50%) - 2550,00 грн, премія (78,75%) - 6024,38 грн, загалом - 13674,38 грн (а.с. 44). Розрахунок основного розміру пенсії проведено, виходячи з 90% грошового забезпечення, як те передбачено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18, загальний розмір пенсії з 1.01.16 склав 12306,94 грн (а.с. 46). Водночас, відповідачем на період з 1.01.16 по 30.09.18 застосовано обмеження розміру пенсії, що становить 10740,00 грн.

Листом від 29.10.18 вих. №1569/Ч-03 відповідач повідомив позивача про проведення перерахунку пенсії на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18, надавши копію розпорядження про проведення перерахунку (а.с. 20-22).

Не погоджуючись із такими діями пенсійного органу, вважаючи своє право на перерахунок пенсії порушеним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду справи фактичні обставини та беручи до уваги норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, усі судові рішення, які набрали законної сили, підлягають виконанню усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, в тому числі й відповідачем у справі.

Відповідно до положень ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальним законом передбачено певну послідовність дій, які позивачу необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду, в порядку статті 383 КАС України, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) щодо обмеження належної ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії максимальним розміром 70% грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.01.2016 з урахуванням 90% розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення. Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) (а.с. 18-19).

На виконання даного рішення суду відповідачем 24.09.18 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року. При проведенні перерахунку враховані складові грошового забезпечення, визначені у довідці ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області від 21.03.18 №4/1301, а саме: посадовий оклад - 2900,00 грн, оклад за спеціальним званням (підполковник міліції) - 2200,00 грн, надбавка за стаж служби (50%) - 2550,00 грн, премія (78,75%) - 6024,38 грн, загалом - 13674,38 грн (а.с. 44). Розрахунок основного розміру пенсії проведено, виходячи з 90% грошового забезпечення, як те передбачено рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18, загальний розмір пенсії з 1.01.16 склав 12306,94 грн (а.с. 46). Водночас, відповідачем на період з 1.01.16 по 30.09.18 застосовано обмеження розміру пенсії, що становить 10740,00 грн.

Листом від 29.10.18 вих. №1569/Ч-03 відповідач повідомив позивача про проведення перерахунку пенсії на підставі рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18, надавши копію розпорядження про проведення перерахунку (а.с. 20-22).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на незгоду з діями ГУПФ щодо виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18.

Вказаним рішенням відповідача зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.01.16 з урахуванням 90% розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання даного рішення суду відповідачем 24.09.18 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1.01.16 з урахуванням 90% грошового забезпечення, визначеного у довідці ліквідкомісії УМВС України в Полтавській області від 21.03.18 №4/1301 (а.с. 44, 46).

Позивач не погодився з такими діями відповідача, оскільки вважав, що перерахунок пенсії мав бути здійснений йому з розміру грошового забезпечення з урахуванням надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% та надбавки за оперативно-розшукову діяльність у розмірі 50%, оскільки відповідні надбавки фактично виплачувались йому на момент звільнення з органів внутрішніх справ, а також враховані при призначенні пенсії за вислугу років у грудні 2010 року.

Наведене, на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про те, що фактично позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду по справі № 816/993/18, яке набрало законної сили.

При цьому, чинне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як звернення до суду з позовом про зобов`язання вчинити дії, тобто ухвалити судове рішення, яке спрямоване на виконання іншого рішення суду, що в свою чергу, не призводить до ефективного захисту прав осіб.

Обов`язок виконання рішення суду, яке набрало законної сили, прямо передбачено Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України "Про виконавче провадження", Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Постановою Кабінету міністрів України від 03.09.2014 р. № 440 "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою", а тому не потребує врегулювання в судовому порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу викладених правових норм слідує, що приписами та ст.ст. 382, 383 КАС України визначено два окремі способи судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого не на користь суб`єкта владних повноважень: зобов`язання останнього подати звіт про виконання судового рішення та можливість накладення штрафу за результатами розгляду поданого звіту, а також визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення, що здійснюється за ініціативою позивача після розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що вимоги цієї позовної заяви за своєю суттю аналогічні тим, які заявлялися до суду у справі № 816/993/18, а відмінністю є лише конкретизація наявних додаткових видів грошового забезпечення. В свою чергу, предмет та підстави звернення з позовними заявами є однаковими. Суд вже прийняв рішення (справа № 816/993/18), яке набрало законної сили, про обов`язок відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1.01.16 з урахуванням 90% розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення і вимога про перерахунок пенсії з їх урахуванням є фактично вимогою про виконання вже існуючого рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між сторонами не виникло нового спору, а має місце продовження тих самих спірних правовідносин, які розглядалися судами у справі № 816/993/18, проте на стадії його виконання.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач може вирішити вказану спірну ситуацію шляхом звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України, яка регламентує підстави та порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а не в порядку звернення до суду першої інстанції з новим позовом, що призведе до нашарування судових рішень та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виконання судового рішення, на що чинним законодавством передбачений зовсім інший порядок.

Питання про виконання судового рішення у справі № 816/993/18 не може розглядатись як новий публічно-правовий спір, що свідчить про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку що, в цьому випадку, вимоги позивача слід розглядати не в порядку позовного провадження, а в порядку, визначеному ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто, в особливому порядку судового контролю, оскільки в позовній заяві йдеться про дії відповідача, вчинені в ході виконання рішення у справі № 816/993/18.

Оскільки позивачем по суті заявлено позовну вимогу щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного належного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.2018 р. у справі № 816/993/18, то, відповідно, позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України.

На підставі вищевикладеного, вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку позовного провадження в адміністративному судочинстві.

Натомість, мають розглядатися в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, судового рішення у справі № 816/993/18, визначеному нормами ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто шляхом подання заяви в межах адміністративної справи № 816/993/18.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що спір у справі є тотожним спору по справі № 816/993/18, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Щодо позовної вимоги позивача стосовно визнання протиправними дій відповідача, вчинені 24.09.18 під час виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.05.18 у справі №816/993/18, колегія суддів зазначає наступне.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, а повинні бути вирішені в порядку передбаченому ст. 383 КАС України.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи цей спір, суд першої інстанції не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з цим позовом є невиконання судового рішення, як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені у ст. 382-383 КАС України.

Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18).

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Враховуючи те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року по справі № 440/627/19 прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, воно підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 238, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.04.2019 року по справі № 440/627/19 скасувати.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 02.09.2019 року