Справа № 638/8389/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 р.Справа № 638/8389/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Грищенко І.О., м. Харків, повний текст складено 08.07.19 року по справі № 638/8389/19

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 - інспектор, лейтенант поліції, управління патрульної поліції в Полтавській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся 04.06.2019 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправними дії інспектора лейтенанта поліції управління патрульної поліції в Полтавській області Волошина Олега Юрійовича щодо зупинки 23.05.2019 р. у с. Циганське, Полтавського району, Полтавської області транспортного засобу Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 . Визнати протиправними дії інспектора лейтенанта поліції управління патрульної поліції в Полтавській області Волошина Олега Юрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Скасувати постанову серії ЕАВ № 1172192 від 23.05.2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену інспектором лейтенантом поліції управління патрульної поліції в Полтавській області Волошиним Олегом Юрійовичем щодо ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 08.07.2019р. адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 інспектора, лейтенанта поліції, управління патрульної поліції в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано на розгляд Октябрського районного суду м. Полтави.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом не враховано належним чином обставини та докази щодо його (позивача) постійного місця проживання. Вказує, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У якості доказів до суду надано: копію паспорту дружини позивача з відміткою про реєстрацію місця проживання та копію свідоцтва про шлюб; заяву дружини, ОСОБА_3 , якою підтверджується місце проживання за вказаною адресою в м. АДРЕСА_2 . Крім того, позивач зазначає, що працює у м. Харкові арбітражним керуючим, надано копію свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 923 від 14.05.2013) та відповідну роздруківку з реєстру арбітражних керуючих. Вказує, що судом не враховано зазначені обставини та надані докази, безпідставно зроблено висновок про те, що позивач не проживає за зазначеною адресою. Вказує, що судом безпідставно застосовано положення cт. 26 КАС України щодо вибору підсудності за місцезнаходженням відповідача. Посилається на те, що неправомірним є визначення підсудності в м. Полтава. У даному випадку судом саме неповно з`ясовано необхідні обставини, визнано встановленими певні обставини без належного встановлення об`єктивних даних, в результаті чого судом зроблено висновки, що не відповідають об`єктивним обставинам та неправильно застосовано норми процесуального права. Зважаючи на викладене просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2019 у справі №638/8389/19. Справу направити для подальшого розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Відповідач повідомлений на електронну адресу, яка містяться а матеріалах справи.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про передачу адміністративної справи, до розгляду Октябрського районного суду м. Полтави, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання (перебування, знаходження), тому відсутні підстави для розгляду даного позову в Дзержинському районному суді м. Харкова.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Частиною 1 статті 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем у справі є посадова особа інспектор управління патрульної поліції в Полтавській області Волошин Олег Юрійович, службова адреса: м. Полтава, вул. Європейська, 164, дані отримані із сайту http://patrol.police.gov.ua/contacts/.

Як вбачається з копії паспорту позивача (наданого до суду апеляційної інстанції), ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 як на підставу підсудності справи Дзержинському районному суду м. Харкова, посилається на те, що він фактично проживає з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 (місце реєстрації дружини), у якості доказів надає копію паспорту дружини позивача з відміткою про реєстрацію місця проживання та копію свідоцтва про шлюб та заяву дружини, ОСОБА_3 , якою підтверджується місце проживання за вказаною адресою в м. АДРЕСА_2 . Крім того, позивач зазначає, що працює у м. Харкові арбітражним керуючим, надано копію свідоцтва на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 923 від 14.05.2013) та відповідну роздруківку з реєстру арбітражних керуючих.

Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Наведене вище визначення є місцем проживання в приватноправовому розумінні.

Відносини щодо місця проживання фізичної особи в публічно-правовому розумінні регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ (надалі за текстом - «Закон № 1382-ІУ»).

Цим Законом замість прописки введений режим реєстрації фізичних осіб при зміні місця їх проживання або перебування за їх заявою.

У статті ст. З Закону № 1382-ІУ міститься визначення термінів, що вживаються у ньому, зокрема:

місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік;

місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;

реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

Статтею 6 Закону № 1382-ІУ встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Згідно статті 15 Закону № 1382-ІУ особи, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом.

Із наведеного випливає, що засвідчення факту місця проживання у публічно-правових відносинах, які склались між сторонами у справі, має бути підтверджено реєстраційними відомостями, внесеними в паспортний документ.

Разом з тим, вказаний Закон не визначає інформацію про реєстрацію місця проживання дружини чи інформацію про місце роботи, як джерело відомостей про місце проживання (перебування, знаходження) особи, а тому посилання апелянта на що він фактично проживає з дружиною за адресою: АДРЕСА_1 (місце реєстрації дружини), та те, що позивач працює у м. Харкові арбітражним керуючим є безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що ст. 25 КАС України пов`язує підсудність справи за вибором позивача з зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача.

Однак матеріали справи свідчать, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

За адресою місця проживання, яку позивач зазначає в позовній заяві та апеляційній скарзі ( АДРЕСА_1 ) чи за адресою зазначеною в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ( АДРЕСА_4 ) позивач не зареєстрований.

В матеріалах справи відсутні докази того, що у позивач зареєстрований у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів зареєстрованого у встановленому законом порядку місця його проживання (перебування, знаходження) тому відсутні підстави для розгляду даного позову в Дзержинському районному суді м. Харкова.

Щодо направлення судом першої інстанції справи на розгляд до Октябрського районного суду м. Полтави, колегія суддів зазначає наступне.

З урахуванням відсутності у суду першої інстанції доказів зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) позивача, суд першої інстанції правомірно дійшов до висновку про направлення справи до Октябрського районного суду м. Полтави, за місцем знаходження відповідача по справі, інспектора управління патрульної поліції в Полтавській області Волошин Олег Юрійович ( службова адреса: м. Полтава, вул. Європейська, 164).

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.07.2019 року по справі № 638/8389/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та з урахуванням положень ч.3 ст. 272 КАС України не підлягає касаційному оскарженню .

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош