Справа № 160/2025/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2025/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Обсідіант" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року

у адміністративній справі № 160/2025/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обсідіант" до Головного управління Державної фіскальної служби України в Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року відмовлено у задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Обсідіант" стосовно визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України: № 929621/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 81 від 30.11.2017 р.; № 929624/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 80 від 30.11.2017 р.; № 929628/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 77 від 30.11.2017 р.; № 929622/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 76 від 29.11.2017 р.; № 929629/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 74 від 29.11.2017 р.; № 929618/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 70 від 28.11.2017 р.; № 929636/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної№ 57 від 23.11.2017 р.; № 929625/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 64 від 24.11.2017 р.; № 929693/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 62 від 24.11.2017 р.; № 929623/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 63 від 24.11.2017 р.; № 929694/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 59 від 24.11.2017 р.; № 929279/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 51 від 22.11.2017 р.; а також відмовлено у задоволені вимог позивача про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складених ТОВ «Обсідіант» датою їх отримання, а саме, податкових накладних: № 81 від 30.11.2017 р., № 80 від 30.11.2017 р., № 77 від 30.11.2017 р., № 76 від 29.11.2017 р., № 74 від 29.11.2017 р., № 70 від 28.11.2017 р., № 57 від 23.11.2017 р., № 64 від 24.11.2017 р., № 63 від 24.11.2917 р., № 62 від 24.11.2017 р., № 59 від 24.11.2017 р., № 51 від 22.11.2017 р.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи і які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності викладених у рішенні суду першої інстанції висновків обставинам справи, а також неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти інше рішення про задоволення вимог позивача у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилаючись на законність та на обгунтованність рішення суду першої інстанції, вказую на безпідставність вимог апелянта, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши за матеріалами справи повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача та для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач по справі є юридичною особою публічного права та платником податку на додану вартість з 15.05.2009 р., яким за результатом здійсненої за основним видом діяльності за КВЕД 46.90 (неспеціалізована оптова торгівля) були складені податкові накладні за укладеними: з ТОВ «ЯГІДНИЙ ДАР» Договором поставки №01/11-17 від 01 листопада 2017 року - податкову накладну №81 від 30.11.2017; з ТОВ «КАРЛІВСЬКЕ СІЛЬГОСППІДПРИЄМСТВО «ЛОС» Договором поставки №38 від 01 листопада 2017 року - податкову накладну №80 від 30.11.2017; з ТОВ «АГРАРНИЙ ПІВДЕНЬ» Договором поставки №4707 від 25 травня 2017 року - податкову накладну №77 від 30.11.2017; з ТОВ «НПК» «Агромет-Сервис» Договором поставки №03015 від 01 листопада 2017 року - податкову накладну №76 від 29.11.2017; з ТОВ «ДЖЕРЕЛО» Договором поставки №01/11 від 01 листопада 2017 року - податкову накладну №74 від 29.11.2017; з СФГ «УРОЖАЙ» Договором поставки №02358 від 15 травня 2017 року - податкові накладні №70 від 28.11.2017 та №57 від 23.11.2017; з СФГ Скорук ОСОБА_1 Договором поставки №03/10/2017 від 01 жовтня 2017 року - податкові накладні №64 від 24.11.2017 та №62 від 24.11.2017; з ПСП «ДОМ» Договором поставки №01/11-17 від 01 листопада 2017 року - податкову накладну №63 від 24.11.2017; з ФГ «ПРОМИНЕ» Договором поставки №0-28/01 від 01 жовтня 2017 року - податкову накладну №59 від 24.11.2017; з ФГ «РЕГУЛ» Договором поставки №4634 від 01 листопада 2017 року - податкову накладну №51 від 22.11.2017.

Вищенаведені податкові накладні №81 від 30.11.2017, №80 від 30.11.2017, №77 від 30.11.2017, №76 від 29.11.2017 р., №74 від 29.11.2017, №70 від 28.11.2017, №57 від 23.11.2017, №64 від 24.11.2017, №62 від 24.11.2017, №63 від 24.11.2017, №59 від 24.11.2017, №51 від 22.11.2017 по реалізації шин та камер на загальну суму з ПДВ 497,4 тис. грн., позивачем було у грудні 2017 р. направлено до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація яких згідно квитанцій №1 до податкових накладних відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України була зупинена внаслідок оцінки ступеня ризиків, визначеної пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, до зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 р., а за результатами опрацювання СМКОР відповідач вказуючи на невідповідність обсягів постачання обсягам по товарам згідно з УКТ ЗЕД: 4011, 4013, запросив у позивача відповідними повідомленнями письмові пояснення та копії документів щодо зупинених реєстрацією податкових накладних/розрахунків коригування.

У відповідь на вимогу контролюючого органу, позивач подав Повідомлення (J(F)1312601) по кожній окремо податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, з доданням до такого Повідомлення копій документів у вигляді окремих додатків за формою J(F)1360101 у форматі PDF, без перевищення розміру кожного додатку 2 МБ. А саме: по податковій накладній №81 від 30.11.2017р. (повідомлення №26 від 24.09.2018р.); по податковій накладній № 80 від 30.11.2017р. (повідомлення № 25 від 24.09.2018р.); по податковій накладній №77 від 30.11.2017р. (повідомлення №24 від 24.09.2018р.); по податковій накладній №76 від 29.11.2017р. (повідомлення №23 від 24.09.2018р.); по податковій накладній №74 від 29.11.2017р. (повідомлення №22 від 24.09.2018р.); по податковій накладній №70 від 28.11.2017р. (повідомлення №29 від 24.09.2018р.); по податковій накладній №57 від 23.11.2017р. (повідомлення №18 від 24.09.2018р.); по податковій накладній №64 від 24.11.2017р (повідомлення №27 від 24.09.2018р); по податковій накладній №62 від 24.11.2017р. (повідомлення № 19 від 21.09.2018р.); по податковій накладній №63 від 24.11.2017р. (повідомлення №21 від 24.09.2018р); по податковій накладній №59 від 24.11.2017р. (повідомлення №31 від 25.09.2018р.); по податковій накладній №51 від 22.11.2017р. (повідомлення №3 від 20.09.2018р.), які були прийняті податковим органом згідно квитанцій, долучених до матеріалів справи.

Проте, Комісією Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, були прийняті рішення №929621/34655289; №929624/34655289; №929628/34655289; №929622/34655289; №929629/34655289; №929618/34655289; №929636/ 34655289; №929625/34655289; №927693/34655289; №929623/34655289; №933694/34655289; №925279/34655289 про відмову в реєстрації податкових накладних № 81 від 30.11.2017р; № 80 від 30.11.2017р.; №77 від 30.11.2017р.; №76 від 29.11.2017р.; №74 від 29.11.2017р.; №70 від 28.11.2017р.; №57 від 23.11.2017р.; №64 від 24.11.2017р.; №62 від 24.11.2017р.; №63 від 24.11.2017р.; №59 від 24.11.2017р.; №51 від 22.11.2017р. з підстав надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Подані позивачем до податкового органу вищого рівня скарги на вказані у попередньому абзаці рішення, за результатом їх розгляду були залишені без задоволення, що саме і стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи по суті спір у цій справі, суд першої інстанції спираючись на п.201.16 ст. 201 ПК України, а також на положення постанов Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (надалі - Порядок №1246) та від 21.02.2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (надалі - Порядок №117), правильно встановив факт виконання позивачем вимог контролюючого органу стосовно надання Повідомлення (J(F)1312601) по кожній окремо податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено в Реєстрі, з доданням до такого Повідомлення копії документів у вигляді окремих додатків за формою J(F)1360101 у форматі PDF (розмір кожного додатку не повинен перевищувати 2 МБ).

Разом з тим, суд першої інстанції посилаючись на надані відповідачем до суду роздруківки PrintScrin Журналу розгляду повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК, погодився з твердженнями відповідача стосовно подання Товариством документів довільного формату, внаслідок чого в ІС «Податковий блок» наявні первинні документи у вигляді електронних файлів (у т.ч. видаткові накладні, платіжні документи та інші) стали недоступні для перегляду (не відкриваються), що саме і стало підставою для відмови у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в ЄРПН рішеннями комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування №313 від 24.09.2018 р., №316 від 25.09.2018 р., №318 від 26.09.2018 р., №324 від 28.09.2018 р.

За вказаних у попередньому абзаці обставин, відмову позивачу у задоволені заявлених у цій справі вимог, суд першої інстанції мотивував відсутністю у податкового органу відомостей про зміст та обсяг проведених господарських операцій, що позбавило можливості відповідача здійснити оцінку наданих позивачем документів. Саме зазначені обставини, за твердженням суду унеможливлюють встановлення відповідності наданих позивачем до суду первинних документів на паперових носіях тим документам в електроному фоматі, які подавалися Товариством до контролюючого органу для здійснення реєстрації ПН за допомогою спеціального програмного забезпечення документообігу.

Судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції стосовно відсутності у адміністративного суду правових підстав для дослідження первинних документів окремо або в цілому на підтвердження здійснення господарських операцій без попереднього висновку (рішення) податкового органу щодо даного питання.

Водночас, судова колегія зауважує на те, що вказане у попередньому абзаці питання і не було преметом спору у цій справі, оскільки на вирішення суду ставилося питання протиправності рішень відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних незважаючи на подані Товариством документів в електроному фоматі у форматі PDF розміром кожного додатку до 2 МБ, які за твердженням відповідача були недоступні для перегляду (не відкриваються) системним програмним забезпеченням контролюючого органу.

З урахуванням предмету спору та характеру спірних правовідносин, суд першої інстанції виходячи з встановлених у справі обставин, зобов`язаний був встановити не лише нормативний акт, яким керувався відповідач по справі зупиняючи реєстрацію податкових накладних позивача та відмовляючи у їх реєстрації, а й повинен був перш за все з`ясувати конкретні причини, якими було зумовлено обмеження контролюючого органу до прочитання направлених позивачем електроних файлів у форматі РDF розміром кожного без перевищення 2 Мб, що узгоджується з розміщеними на офіційному веб-сайті роз`ясненнями ДФС Україну наданих листа ДФС України від 27.07.2017 р. 19915/7/99-99-08-04-01-17, та про залежність таких обмежень від Державної фіскальної служби України.

В суді першої та апеляційної інстанцій відповідачем по справі та його представником не спростовано сам факт направлення позивачем усіх документів та пояснень у форматі РDF розміром кожного до 2 Мб, але у той же час і не надано пояснень суду причин недоступності їх для перегляду контролюючого органу.

При цьому, відповідачем і його представником не надано доказів про вжиті контролюючим органом заходів для з`ясування причин виниклих для нього обмежень доступу до направлених позивачем електроних файлів, та про намагання їх перевірки у будь-який інший спосіб, або повідомлення позивача про виниклі в системі перешкоди до перевірки наданих документів з вимогою до позивача надати повторно письмові пояснення та копії документів по усім податковим накладним, направленим у грудні 2017 р. до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно в судовому засіданні, представник відповідача на вимогу суду не зміг підтведити правомірність дій та рішень контролюючого органу при здійсненні ним контролю за направленими позивачем на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податковими накладними, та не довів належними доказами суду, що подані позивачем на реєстрацію податкові накладні були складені без дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу, або в них були наявні помилки стосовно обов`язкових (п. 201.1 ст.201), чи суми податку на додану вартість не відповідали п. 200-1.3 п.200-1.9 ст.200-1 Кодексу, чи були допущені інші порушення, які є достатніми для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Таким чином, судовою колегією на підставі аналізу матеріалів справи та пояснень сторін по справі було встановлено, що відповідач у спірних правовідносинах відносно позивача по справі діяв всупереч наданим йому повноважень та приписам чинного на той час законодавства, оскільки обмежився лише констатацією не відкриття в ІС «Податковий блок» наявних первинних документів позивача у вигляді електронних файлів, що стало перешкодою для контролюючого органу переглянути надіслані позивачем письмових пояснень і копій документів (у т.ч. видаткові накладні, платіжні документи та інші) по усім податковим накладним, направленим у грудні 2017 р. до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Саме за вказаних вище обставин, судова колегія на відміну від суду першої інстанції не може визнати вищеописані дії та рішення відповідача такими, що відповідають наведеним у ч.2 ст.2 КАСУ критеріям правомірності, у звязку з чим акцентує увагу на тому, що відповідач у даному спірному випадку: діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією і законами України; використовуючи своє повноваження по конролю всупереч меті, з якою ці повноваження йому було надано; а також без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних; а також проявляючи по відношенню до позивача упередженність та не добросовісність, тим самим порушив принципи розсудливості, рівності перед законом, пропорційності, участі позивача у процесі прийняття рішення, чим в свою чергу порушив права та інтереси позивача, внаслідок чого для останього настали несприятливі наслідки, що потребує судового втручання, оскільки не виконання відповідачем своїх повноважень у повному обсязі, або будь-які неполадки спеціального програмного забезпечення документообігу контролюючого органу не може бути підставою для позбавлення позивача права зареєструвати відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Окрім вищенаведених обставин, які беззаперечно підтверджують протиправність рішень відповідача у відмові в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних по надуманим та не передбаченим чинним законодавством підставам, судова колегія також звертає увагу на те, що на час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, критерії ризиковості здійснення операцій та наслідки підтвердження цього - були визначені до 25 травня 2018 року був чинним наказ Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Наказ № 567), який як нормативний правовий акт, що зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, на виконання вимог статті 117 Конституції України та відповідно до Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 753/30621.

А у звязку з прийнятою Кабінетом Міністрів України на виконання вимог Закону № 2245-VIII постановою № 117 від 21 лютого 2018 року «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою врегульовано процедуру зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних також як підстави та порядок відмови в реєстрації таких податкових накладних, але не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року було визначено критерії ризиковості, які у той же час були погоджені Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Отже, на час прийняття спірних у цій справі рішень індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, одночасно визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18 та наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567, що відповідач по справі повинен був бати до уваги залишаючи зупиненими податкові накладні позивача протягом майже півроку.

Оскільки вказані акти (наказ № 567 та лист №959/99-99-07-18), визначали фактично по різному критерії ризиковості та передбачали необхідність подання різних за своїм переліком документів, необхідних для підтвердження господарської операції з метою подальшої реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідач по справі виходячи з його повноважень та напрямку його діяльності, на думку судової колегії зобовязаний був починаючи з березня 2018 року переглянути своє рішення по зупиненню направлених позивачем у грудні 2017 р. до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних по реалізації шин та камер на загальну суму з ПДВ 497,4 тис. грн., виходячи з принципів правової визначеності та передбачуваності, судова колегія вважає підтвердженням протиправності дій та рішень відповідача, який реалізуючи управлінські функції при прийнятті рішень за результатом наданих платником податків письмових пояснень та документів діяв не у спосіб визначений чинним законодавством, а прийняті відповідачем рішення є не обґрунтованими та не вмотивованими, бо не містять в собі конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних) та переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Підсумовуючи вищевикладене у його сукупності, судова колегія дійшла висновку про необхідність визнання протиправними та скасування рішень комісії Державної фіскальної служби України про відмову в реєстрації податкових накладних з підстав їх необгунтованості, незрозумілості та невідповідності фактичним обставинам, що відповідно є підставою і для задоволення вимог позивача в частині зобов`язання контролюючого органу зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Обсідіант» датою її отримання податкові накладні № 81 від 30.11.2017 р., № 80 від 30.11.2017 р., № 77 від 30.11.2017 р., № 76 від 29.11.2017 р., № 74 від 29.11.2017 р., № 70 від 28.11.2017 р., № 57 від 23.11.2017 р., № 64 від 24.11.2017 р., № 63 від 24.11.2917 р., № 62 від 24.11.2017 р., № 59 від 24.11.2017 р., № 51 від 22.11.2017 р., а також для стягнення з відповідача на користь Товариства понесених останнім судових витрат, пов`язаних з судових захистом його прав.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322. 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Обсідіант" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року скасувати та прийняти інше рішення у справі про задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Обсідіант".

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову:

- № 929621/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 81 від 30.11.2017 р.;

- № 929624/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 80 від 30.11.2017 р.;

- № 929628/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 77 від 30.11.2017 р.;

- № 929622/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної№ 76 від 29.11.2017 р.;

- № 929629/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 74 від 29.11.2017 р.;

- № 929618/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 70 від 28.11.2017 р.;

- № 929636/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної№ 57 від 23.11.2017 р.;

- № 929625/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 64 від 24.11.2017 р.;

- № 929693/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 62 від 24.11.2017 р.;

- № 929623/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 63 від 24.11.2017 р.;

- № 929694/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 59 від 24.11.2017 р.;

- № 929279/34655289, яким прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 51 від 22.11.2017 р.

Зобов`язати Державну фіскальної служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Обсідіант» датою її отримання податкові накладні № 81 від 30.11.2017 р., № 80 від 30.11.2017 р., № 77 від 30.11.2017 р., № 76 від 29.11.2017 р., № 74 від 29.11.2017 р., № 70 від 28.11.2017 р., № 57 від 23.11.2017 р., № 64 від 24.11.2017 р., № 63 від 24.11.2917 р., № 62 від 24.11.2017 р., № 59 від 24.11.2017 р., № 51 від 22.11.2017 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Обсідіант» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області 22 052,00 (двадцять дві тисячі п`ятдесят дві) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви та 34 578,00 (тридцять чотири тисячі п`ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору за подання до суду даної апеляційної скарги.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник