Справа № 580/1436/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1436/19 Суддя першої інстанції: А.В. Руденко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відповідач, Департамент ДВС), в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову №58481462 від 12.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження.

Протокольною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року здійснено заміну відповідача відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який є структурним підрозділом Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на належного відповідача Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що рішення Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №823/1360/18 виконано згідно з виконавчим листом №823/1360/18 від 18.12.2018 року у повному обсязі, а тому відсутні правові підстави вважати протиправною прийняту державним виконавцем постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що у Відповідача були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження, адже надана відповідь не відмовідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.09.2019 року.

У межах встановлених судом строків відзиву на апеляційну скаргу не недійшло.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року у справі №823/1360/18 Черкаським окружним адміністративним судом 18.12.2018 року видано виконавчий лист №823/1360/18 про зобов`язання Головного територіального управління юстиції в Черкаській області надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 18.01.2018 року відповідно до вимог чинного законодавства України.

08.02.2019 року Позивач звернувся до відповідача із заявою про відкриття виконавчого провадження від 04.02.2019 року.

26.02.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою Віталієм Едуардовичем винесено постанову ВП №58481462 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №823/1360/18 від 18.12.2018 року.

Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області надало Відповідачу лист №2774, 2775/2-18/1507 від 15.03.2019 року, яким повідомило, що на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року у справі №823/1360/18 про зобов`язання Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 18.01.2018 року у відповідності до вимог чинного законодавства України повторно розглянуло вказану заяву та про результати розгляду повідомило його листом №12278/2-18/6423 від 10.12.2018 року. Також після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження №58481462 від 26.02.2019 року ОСОБА_1 повторно повідомлений про виконання рішення суду листом №2774, 2775/2-18/1503 від 15.03.2019 року, до якого додано копію листа №12278/2-18/6423 від 10.12.2018 року.

На підтвердження вручення ОСОБА_1 листів №12278/2-18/6423 від 10.12.2018 року та №2774, 2775/2-18/1503 від 15.03.2019 року Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області надало рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що позивач отримав поштову кореспонденцію 20.03.2019 року.

12.04.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою Віталієм Едуардовичем винесено постанову ВП №58481462 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із надходженням листа Головного територіального управління юстиції у Черкаській області №2774, 2775/2-18/1507 від 15.03.2019 року.

Не погоджуючись із постановою про закінчення виконавчого провадження з підстав, що надані Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області відповіді не свідчать про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року у справі №823/1360/18, вважаєчи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 1, 3, 5, 26, 39 Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки належними і допустимими доказами підтверджується повне фактичне виконання боржником судового рішення.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Приписи п. 1 ч. 1, ч. ч. 5, 6 ст. 26 Закону визначають, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

За правилами п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів зазначає, що саме з вказаних підстав, як вірно встановлено судом першої інстанції, державним виконавцем старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою Віталієм Едуардовичем винесено постанову ВП №58481462 про закінчення виконавчого провадження відж 12.04.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Тобто, передумовою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є перевірка державним виконавцем факту повноти виконання рішення суду в установлений у ньому спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконання вказаних приписів Відповідач відкрив виконавче провадження згідно з постановою від 26.02.2019 року, направив її боржнику Головному територіальному управлінню юстиції у Черкаській області області, яке виконало вимоги державного виконавця та надало на підтвердження виконання копію листа №12278/2-18/6423 від 10.12.2018 року про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року у справі №823/1360/18 щодо надання позивачу відповіді за результатами повторного розгляду його заяви від 18.01.2018 року.

Факт направлення Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області на адресу позивача та вручення йому листів №12278/2-18/6423 від 10.12.2018 року та №2774, 2775/2-18/1503 від 15.03.2019 року підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що позивач отримав поштову кореспонденцію 20.03.2019 року та даний факт підтверджено Позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області у виконавчому провадженні №28481462 було у повному обсязі виконано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року у справі №823/1360/18, а саме, надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 18.01.2018 року.

Посилання Апелянта на те, що, на його думку, Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області не виконало належним чином постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року у справі №823/1360/18, тому у Відповідача були відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження, судова колегія оцінює критично, оскільки судовим рішенням було зобов`язано Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 18.01.2018 року у відповідності до вимог чинного законодавства України, що було виконано останнім.

Надання ж оцінки змісту відповіді Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не охоплюється компетенцією державного виконавця. Крім того, в уже згаданому судовому рішенні не було зазначено про необхідність врахування якихось висновків суду за наслідками розгляду звернення Позивача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що фактична незгода зі змістом наданої Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області відповіді за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 18.01.2018 року не може свідчити про невиконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.07.2018 року у справі № 823/146/17, від 19.08.2018 року у справі №521/7538/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2018 року у справі №823/1360/18 виконана згідно з виконавчим листом №823/1360/18 від 18.12.2018 року у повному обсязі, тому у державного виконавця були наявні правові підстави для прийняття постанови від 12.04.2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП №584814621 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відтак прийшов до обґрунтованого висновку про те, що правових підстав для визнання її протиправною немає.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 271, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк, визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк

Повний текст постанови складено « 02» вересня 2019 року.