Справа № 480/495/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 р.Справа № 480/495/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

представника відповідача - Петров Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.04.2019, суддя О.В. Соп`яненко, вул. Г. Кондратьєва 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 08.04.19 по справі № 480/495/19

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради третя особа: Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення соціальної допомоги та прийняття рішень про включення до ЄДАР осіб, які мають право на пільги

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (далі - відповідач, департамент), третя особа: Виконавчий комітет Сумської міської ради в особі Комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення соціальної допомоги та прийняття рішень про включення до ЄДАР осіб, які мають право на пільги, в якому просила суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладене в листі від 11.01.2018 №9-18-0.3-388/2-18, про відмову ОСОБА_2 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 47,0 га для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Северинівської сільської ради (на даний час Миколаївська сільська рада) Сумського району Сумської області.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 частково задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправними та скасовано рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про відмову у призначенні житлової субсидії від 04.10.2018 № 507007 та від 04.12.2018 № 507007. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в поданні документів щодо призначення житлової субсидії на розгляд комісії від 04.10.2018, викладене у формі повідомлення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради № 485

Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про призначення житлової субсидії від 30 серпня 2018 року та від 25 жовтня 2018 року з урахуванням висновків суду.

В задоволенні вимог про зобов`язання призначити житлову субсидію на неопалювальний сезон на підставі заяви від 30.08.2018 та здійснити перерахунок з 01.10.2018 на опалювальний сезон з проведенням перерахунків, пов`язаних із зміною вартості житлово-комунальних послуг відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Не погодившись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, послався на технічні проблеми в програмному забезпеченні, у зв`язку з чим виникли суперечності у датах прийняття рішення та повідомлення про прийняте рішення. Апелянт зазначив, що вказані суперечності у датах не впливають на оцінку законності дій відповідача при прийнятті відповідного рішення, адже є суто технічним питанням. Щодо зазначених судом першої інстанції недоліків змісту рішень департаменту від 04.10.2018 та від 04.12.2018, апелянт послався на відсутність у департаменту можливості здійснювати будь-які редагування формату, встановленого програмним забезпеченням. Також апелянт зазначив про те, що декларації від 30.08.2018, 25.10.2018 були подані позивачем не відповідно до вимог положення, а тому, на підставі п. 22 Положення про порядок призначення житлових субсидій, відповідачем правомірно відмовлено в призначенні житлової субсидії.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та ухвалами колегії суддів від 03.07.2019 відкрито провадження у справі, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ч.2 ст.313 Кодексу адміністративного судочинства (далі -КАС України) справа розглянута без участі позивача.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

30 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про призначення житлової субсидії. В заяві просила передати документи на розгляд комісії, що утворена органом місцевого самоврядування для вирішення питання про призначення субсидії на осіб, що фактично проживають в квартирі. В декларації про доходи і витрати осіб, що звернулися за призначенням субсидії, повідомила про чотирьох зареєстрованих в житловому приміщенні осіб. При цьому зазначила, що фактично проживає у квартирі одна. Інші зареєстровані у у квартирі не проживають. 25.10.2018 повторно звернулась до відповідача з заявою про призначення житлової субсидії та вдруге просила передати документи на розгляд комісії для призначення субсидії без врахування доходів осіб, що зареєстровані, але не проживають у квартирі. У декларації знову зазначила чотирьох зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, з яких фактично проживає дише одна.

Повідомленням № 485 за результатами розгляду заяви від 30.08.2018 відповідачем сповіщено позивача щодо прийняття рішення від 04.10.2018 про відмову у поданні документів на розгляд комісії у зв`язку з не зазначенням у декларації про доходи та витрати персональних даних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також у зв`язку з відсутністю доходів у ОСОБА_5 . На запит позивача щодо результатів розгляду її заяв відповідачем надано повідомлення № 591 від 26.11.2018 про відмову у призначенні субсидії з мотивів у зв`язку з не зазначенням у декларації про доходи і витрати у повному обсязі відомостей про ОСОБА_5 та дружину сина ОСОБА_6 Також у повідомленні зазначено про те, що дохід є меншим від мінімальної заробітної плати/не сплачено ЄСВ, не подано необхідних/додаткових документів. За твердженням представника відповідача рішення про призначення субсидій приймається із застосуванням програмного комплексу, окремим рішенням не викладається, тобто повідомлення з бази даних і є рішеннями, що приймались за результатами розгляду заяв позивача.

Судовим розглядом встановлено, що повідомлення про відмову у призначенні субсидії за результатами розгляду заяви від 25.10.2018 № 591 датоване відповідачем 26.11.2018. Рішення ж прийняте лише 04.12.2018, тобто пізніше за повідомлення про відмову у призначенні субсидії. Крім того, з тексту рішень від 04.10.2018 та від 04.12.2018 неможливо з`ясувати чий саме дохід є меншим від мінімальної заробітної плати чи ким саме не сплачено ЄСВ, а також які саме необхідні чи додаткові документи не були надані. Підстави для відмови у призначенні субсидії у рішенні від 04.12.2018 не відповідають підставам, зазначеним у повідомленні від 26.11.2018. Відповідачем не подано ніяких доказів того, що підставою для відмови у призначенні субсидії за рішеннями від 04.10.2018 та від 04.12.2018 стали саме ті обставини, що викладені у відзиві на позов та у судовому засіданні. Також не подано доказів повідомлення позивачці про прийняте 04.10.2018 рішення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог в цій частині.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі - Положення).

За змістом п. 1 Положення житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до п. 7 Положення за наявності умов, зазначених у пункті 6 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії виходячи з конкретних обставин, що склалися, крім випадку, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 цього Положення. Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства. Відповідно до п. 9 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення. За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.

Відповідно до п. 9 Положення житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.

На підставі рішення комісії управителі, об`єднання, виконавці комунальних послуг не нараховують плати за житлово-комунальні послуги, внески/платежі на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком на членів домогосподарства, які зареєстровані, але фактично не проживають у житловому приміщенні (будинку).

Судовим розглядом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 302 від 12.06.2018 створено комісію по розгляду питань, пов`язаних з отриманням житлових субсидій, до компетенції якої відноситься розгляд питань, з приводу якого позивач звернулась з відповідними заявами.

Підставою звернення позивача до відповідача з вказаними заявами є направлення документів на розгляд комісії для вирішення питання про призначення субсидії без врахування осіб, що фактично не проживають в квартирі. (а.с. 38-46)

Фактичною підставою для відмови позивачу оскаржуваними рішенням в призначенні спірної субсидії є не зазначення останньою персональних даних та відомостей про доходи чоловіка доньки ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 14 Положення структурні підрозділи з питань соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати у строк до 10 календарних днів від інших підприємств, установ і організацій інформацію, необхідну для призначення житлових субсидій та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за їх призначенням.

У разі коли документи, передбачені пунктом 13 цього Положення, подано не в повному обсязі, житлова субсидія призначається за умови надходження документів, яких не подано одночасно із заявою, протягом 30 днів з дня подання заяви.

Якщо документи, передбачені пунктом 13 цього Положення, протягом 30 днів з дня подання заяви не додані громадянином, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення приймає рішення про відмову в призначенні житлової субсидії, про що інформує заявника в порядку, встановленому цим пунктом.

Структурним підрозділом з питань соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів приймається рішення про: призначення житлової субсидії; відмову в призначенні житлової субсидії; подання документів на розгляд комісії.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому структурний підрозділ з питань соціального захисту населення надсилає повідомлення заявнику в паперовому вигляді рекомендованим листом із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що повідомлення про відмову у призначенні субсидії за результатами розгляду заяви від 25.10.2018 № 591 датоване відповідачем 26.11.2018. Рішення ж прийняте лише 04.12.2018.

Враховуючи вищезазначені правові норми, а також дату повідомлення позивача щодо прийнятого відповідачем рішення та дату рішення про відмову в призначенні житлової субсидії, з урахуванням приписів ст. 19 Конституції України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування оскаржуваних рішень відповідача як таких, що прийняті з порушенням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Посилання апелянта на наявність технічних проблем в програмному забезпеченні, що призвело до розбіжностей в датах документів, прийнятих відповідачем, колегія суддів вважає такими, що не доводять правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваних рішень.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості редагування формату встановленого програмного забезпечення при прийнятті рішень за заявами позивача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки чинним законодавством не передбачено можливість невиконання суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у спосіб, що визначений законом в зв`язку з неналежним функціонуванням програмного забезпечення

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи учасників справи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року по справі № 480/495/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 02.09.2019