Справа № 520/6601/18
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2019 року

Київ

справа №520/6601/18

адміністративне провадження №К/9901/17404/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів Жука А.В., Шишова О.О.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у складі колегії суддів: Турецької І.О. (головуючого), Стас Л.В., Шеметенко Л.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Березницької Катерини Валеріївни, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Сидорова Андрія Володимировича про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також стягнення судових витрат,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Березницької Катерини Валеріївни, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Сидорова Андрія Володимировича та просив:

- визнати протиправними дії інспекторів щодо тимчасового затримання транспортного засобу марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.05.2018 року, серії ЕАА №409869 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.122 КУпАП;

- стягнути з УПП в Одеській області: матеріальну шкоду, заподіяну в результаті незаконного тимчасового затримання транспортного засобу в сумі 2 062 грн; моральну шкоду у розмірі 10 000 грн; понесені судові витрати на суму 20 614,40 грн: 2 114,40 грн - розмір сплаченого судового збору, 18 500,00 грн - витрати на правову допомогу адвоката.

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2019 позов задоволено частково.

2.1. Визнано протиправними дії інспекторів щодо тимчасового затримання транспортного засобу марки «CHEVROLET CRUZE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.05.2018 року, серії ЕАА №409869 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.122 КУпАП.

2.2. Стягнуто з УПП в Одеській області на користь ОСОБА_1 , в якості відшкодування матеріального шкоди, заподіяної в результаті незаконного тимчасового затримання транспортного засобу - 2 062,00 грн

2.3. У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

2.4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2019 рішення суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди, а також компенсації витрат на професійну правничу допомогу - скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

2.5. Стягнуто з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 5000 грн в якості відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті незаконного тимчасового затримання транспортного засобу.

2.6. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5125 грн.

2.7. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. 19.05.2018 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «CHEVROLET CRUZE», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у м. Одесі, перетнувши дорожню розмітку 1.1, здійснив стоянку, зупинку на перехресті по вул. Гаванної 10.

3.2. Як вбачається із документів, складених відповідачами, 19.05.2018 року інспектор УПП в Одеській області Березницька К.В., вважаючи, що залишений позивачем транспортний засіб, суттєво перешкоджає іншим учасникам дорожнього руху, прийняла рішення про його примусову евакуацію.

3.3. 21.05.2018 року інспектор УПП Сидоров А.В. прийняв постанову серії ЕАА №409869, відповідно до якої позивач визнаний винним за частиною 3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

3.4. 11.06.2018 року за скаргою позивача, керівником УПП в Одеській області дана постанова скасована оскільки встановлено, що в діях позивача відсутній склад інкримінованого правопорушення, а наявний склад правопорушення передбачений частиною 1 ст.122 КУпАП, а саме: порушення п.п.15.9 ПДР: «зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для наданні переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга».

3.5. Оскільки сплинув строк, позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст.122 КУпАП.

3.6. За результатами розгляду скарги позивача, інспектора УПП в Одеській області Сидорова А. В., за порушення чинного законодавства, а саме ст. 283 КУпАП притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження.

4. Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, визнав протиправними дії інспекторів щодо тимчасового затримання транспортного засобу позивача, а також щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення від 21.05.2018 року, серії ЕАА №409869 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. В якості відшкодування матеріального шкоди, заподіяної в результаті незаконного тимчасового затримання транспортного засобу суд стягнув з УПП в Одеській області на користь ОСОБА_1 2062,00 грн, оскільки частина позову відповідає приписам статей 1166, 1172 Цивільного кодексу України та є доведеною належними та допустимими доказами. Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди, суд вказав, що позивач не довів факту її заподіяння. Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходив із недоведеності адвокатом, що надавав відповідну правничу допомогу витрачення саме такої кількості часу для складання скарг на адресу УПП в Одеській області, процесуальних документів, надання клієнту консультацій та здійснення фото-фіксації для обґрунтування правової позиції. Суд установив, що справедливим розміром фактично понесених витрат на професійну правову допомогу є сума 1 000 грн, яка підлягає стягненню з УПП в Одеській області.

4.1. Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди у сумі 5000 грн, апеляційний суд вказав на незначний період позбавлення позивача транспортного засобу (3 дні), ступінь вини осіб, що її завдала, а також вимоги розумності і справедливості. Крім цього, колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення витрат на правничу допомогу в сумі 5 125 грн, з розрахунку 1 година витраченого часу - 500 грн (загальний витрачений час - 10 годин 15 хвилин х 500 грн = 5 125 грн). Суд також погодився з висновками суду першої інстанції про задоволення решти позовних вимог.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

5. Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції звернулося із касаційною скаргою, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволення позову щодо стягнення з відповідача компенсації витрат на правничу допомогу та моральної шкоди, а постанову суду першої інстанції залишити в силі.

6. Аргументи скаржника зводяться до того, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки матеріали справи не містять доказів завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру неправомірними діями відповідача. Крім цього, встановлена апеляційним судом сума компенсації витрат на правничу допомогу є завищеною та суперечить критеріям обґрунтованості та співмірності.

7. У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін, як таке, що є законним та обгрунтованим.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

8. Вирішуючи питання обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

9. Тобто, перевірці підлягає правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права виключно в частині задоволення позовних вимог про стягнення витрат на правничу допомогу та моральної шкоди.

10. Так, пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

11. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

12. Частинами 3-7 ст.134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

13. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

14. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

15. Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

16. Тобто, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

17. Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно з договором про надання правової допомоги між позивачем та адвокатом, оплата витраченого адвокатом часу для надання клієнту необхідної правової допомоги відбувається, виходячи з розрахунку суми в 500 грн. за кожну витрачену з боку адвоката годину для виконання роботи (надання послуги).

18. На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивачем надано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 20 серпня 2018 року з детальним описом виконаної роботи (наданої послуги) та копії квитанцій до прибуткового касового ордера від 22.05.2018 року на суму 5000 грн. та від 20.08.2018 року на суму 13 500 грн.

19. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

20. Враховуючи, що ряд послуг, які надавалися позивачу не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків, а також деякі послуги дублювали одна одну, аналізуючи правову природу спірних правовідносин та усталену судову практику щодо їх вирішення, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що підготовка та оформлення адміністративного позову становить 5 годин. Крім цього, що для складання заяви про збільшення (зміну) позовних вимог достатнім буде 2 годин.

21. Проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок та надані УПП в Одеській області заперечення на нього, а також враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів дійшла висновку щодо часткового задоволення витрат на правову допомогу в сумі 5 125 грн, з розрахунку 1 година витраченого часу - 500 грн (загальний витрачений час становить 10 годин 15 хвилин х 500 грн = 5 125 грн).

22. Крім цього, відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

23. Згідно зі статтею 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

24. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

25. Відповідно до статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

26. Колегія суддів зазначає, що виходячи з аналізу норм статей 23, 1167 ЦК України, які регулюють загальні підстави і порядок відшкодування моральної шкоди, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про стягнення на користь позивача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн з урахуванням незначного періоду позбавлення транспортного засобу (3 дні), ступінь вини особи, що її завдала, а також вимоги розумності і справедливості.

27. З огляду на викладене Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції у справі, якими доводи скаржника відхилено.

28. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходила з того, що всі обґрунтування сторін були перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, їм було надано належну правову оцінку. Жодних підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції не встановлено.

29. Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - залишенню без змін.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

31. Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

32. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Березницької Катерини Валеріївни, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Сидорова Андрія Володимировича про визнання дій протиправними, стягнення матеріальної та моральної шкоди, а також стягнення судових витрат,- - залишити без змін.

33. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді А.В. Жук

О.О. Шишов