Справа № 420/5103/19
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5103/19
УХВАЛА

02 вересня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 , оформленої листом Головного управління Держгеокадастрч в Одеській області № Б-11531/0-3393/0/37-19 від 03 червня 2019 року видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою про відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів); зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Одеській області ухвалити наказ (рішення) організаційно-розпорядчого характеру за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, згідно з графічними матеріалами, поданими в якості додатку до клопотання про надання дозволу на розроблення проекту відведення, - за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів); стягнення з Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у сумі 37 550,00 грн.

Разом із позовною заявою до суду ОСОБА_1 було надано заяву про забезпечення позову шляхом заборони:

-Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області проводити земельні торги(аукціон) з продажу права оренди земельної ділянки :01:001 орієнтовною площею 200 га, яка розміщена на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів), - до вирішення справи по суті;

- Державному підприємству «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавтів, 34) здійснювати виконання робіт із землеустрою з підготовки лотів до проведення земельних торгів, а саме виконання робіт із землеустрою щодо земельної ділянки :01:001*, орієнтовною площею 200 га, що знаходиться на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів), - до вирішення справи по суті.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2019р. по справі №420/850/19 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ; визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення безоплатно у власність земельної ділянки, оформленої листом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за №Б-11531/0-6735/0/37-18 від 20 вересня 2018 року за клопотанням ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів) (без дати та номеру), яке зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру в Одеській області 23.08.2018 року за №Б-11531/0/36-18; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ідентифікаційний код 39765871) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів) (без дати та номеру), яке зареєстровано в Головному управлінні Держгеокадастру в Одеській області 23.08.2018 року за №Б-11531/0/36-18, із прийняттям відповідного рішення згідно законодавства, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у даному рішенні. Однак, як зазначив позивач, відповідач, на виконання рішення суду, направив на адресу позивача лист № Б-11531/0-3393/0/37-19 від 03 червня 2019року про розгляд повторно клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою на відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність, - з відмовою у задоволенні клопотання на підставі того, що відповідач ніби-то з`ясував, що на земельний масив надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, в тому числі і на бажану до відведення позивачем земельну ділянку. Позивач вказав, що спірна земельна ділянка не має присвоєного кадастрового номера, тобто є не сформованою та включена в Перелік земельних ділянок державної та прав на них, які виставляються на земельні торги. ОСОБА_1 вказав, що на сайті Держгеокадастру міститься Інформація про перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які включено до переліку земельних ділянок, права на які буде виставлено на земельні торги Головним управлінням Держгеокадастру у Одеській області, серед яких наявна спірна земельна ділянка :01 :001* на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів). Також, між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та Державним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» укладено договір від 04.03.2019р. на підготовку лотів, предметом якого є виконання робіт із землеустрою з метою підготовки лотів до проведення земельних торгів, а саме земельної ділянки :01:001* , що знаходиться на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів). У зв`язку з викладеним та посилаючись на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову щодо заборони проводити торги з продажу права оренди на дані земельні ділянки може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, позивач вважає, що наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Частиною 1 ст.150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, наявних в справі встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч.1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження.

Частиною 1 статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

При цьому, забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Суд також наголошує, що відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення сторони з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У свою чергу позивачем у заяві не доведено існування обставин, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області проводити земельні торги(аукціон) з продажу права оренди земельної ділянки :01:001 орієнтовною площею 200 га, яка розміщена на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів) та Державному підприємству «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (65078, Одеська обл., м. Одеса, вул. Космонавтів, 34) здійснювати виконання робіт із землеустрою з підготовки лотів до проведення земельних торгів, а саме виконання робіт із землеустрою щодо земельної ділянки :01:001*, орієнтовною площею 200 га, що знаходиться на території Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (за межами населених пунктів), - до вирішення справи по суті.

Відповідних доказів на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову позивачем до суду надано не було.

Водночас, судом не встановлено будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У разі забезпечення даного позову у зазначений вище спосіб, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

При цьому, питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою стосується земельної ділянки площею 2,0 га, тоді як позивач просить заборонити розпорядження земельною ділянкою площею 200 га, що є не співмірним заявленим позовним вимогам.

Отже, з урахуванням наведених обставин, та, у даному випадку, враховуючи відсутність належних обґрунтувань та доказів, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити виконання рішення суду в майбутньому або існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам, та охоронюваним законом інтересам позивача, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку визначеному ст. 295 та п.15.5 розділу VII КАС України. Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів до ст. 256 КАС України.

Суддя К.О. Танцюра