Справа № 480/560/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 р.Справа № 480/560/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, м. Суми, повний текст складено 16.04.19 року по справі № 480/560/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції України в Сумській області

про визнання дій протиправними та стягнення невиплаченої надбавки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Сумській області, в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, буд 25/1, м. Суми, 4000, ) щодо невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 в сумі 9558, 25 грн.;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, буд 25/1 , м. Суми, 4000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) невиплачену надбавку за роботу в умовах режиму обмежень в сумі 9558, 25 грн.

В обґрунтування вимог зазначає, що він проходив службу в органах поліції, працював в режимі умовних обмежень. В період служби щомісячно ним отримувалося грошове забезпечення. З 14.09.2018 позивач був звільнений зі служби у зв`язку з виходом на пенсію. Під час ознайомлення з матеріалами пенсійної справи, яка містила довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"), позивач виявив, що встановлена йому надбавка за роботу в умовах режимних обмежень, яка повинна складати 15% від посадового окладу майже не виплачувалася. Позивач вважає вказані дії відповідача протиправними, оскільки він постійно працював з інформацією та відомостями, що становлять державну таємницю.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання дій протиправними та стягнення невиплаченої надбавки - відмовлено.

Позивач, ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року по справі №480/560/19 та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, ухваленого внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, внаслідок неповно з`ясованих обставин справи.

Зазначає, що обґрунтовуючи правомірність ухваленого рішення від 11 квітня 2019 року суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що у відповідача не було підстав для нарахування позивачу відповідної надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за відсутності наказів про встановлення позивачу такої надбавки за займаною ним посадою, однак, такий висновок суду базується на неправильному застосуванні норм матеріального права, внаслідок чого не застосовані правові норми, які підлягають застосуванню, з урахуванням характеру відносин, що виникли між сторонами справи. Посилається, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням обов`язків, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці. Посилається, що після звільнення його з посади оперуповноваженого кримінальної поліції ГУНП в Сумській області, перебуваючи на посаді начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами УКР ГУНП в Сумській області з 09.12.2016 року, на посаді начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області з 01.06.2017 року мав допуск до державної таємниці, йому було збережено наданий по другій формі допуск до державної таємниці. Вказує, що враховуючи зміст його посадових обов`язків, він постійно працював з інформацією та відомостями, що становлять державну таємницю, отже умови проходження служби передбачали наявність режимних обмежень, пов`язаних з доступом до державної таємниці. Дані обставини підтверджуються листами відповідача (відповідь на адвокатський запит) від 08.02.2019 року№192/04/29/р-2 аз - 2019, №14/Р - 4 від 28.03.2019 року Посилається, що жодного наказу про позбавлення позивача надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не видавалося. Крім того, вказує, що твердження суду першої інстанції, що виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу з посиланням на постанову Верховного Суду від 25.04.2018 р. по справі №802/74/ 15-а спотворює змісту вказаної постанови, де викладені зовсім протилежні висновки, які фактично підтверджують правову позицію позивача. Зокрема, те, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі. Факт невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці. Зазначає, що виконання ним функціональних обов`язків на посадах начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами УКР ГУНП в Сумській області, на посаді начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, які передбачають необхідність доступу до державної таємниці, є підставою для отримання ним надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, яка фактично виплачена не була.

Головне управління Національної поліції в Сумській області подало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому, посилаючись на те, що скарга позивача є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 по справі №480/560/19 залишити без змін.

Позивач відповідно до ч.11 ст.126 КАС України, вважається таким, що належним чином повідомлений про апеляційний розгляд даної справи, поштове відправлення (конверт разом судовою повісткою), було направлено на його адресу, вказану у позовній заяві та апеляційній скарзі для листування, проте було повернуто, з незалежних від суду причин.

Представник позивача та відповідач про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що під час проходження позивачем служби в органах поліції, наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 12.10.2016 № 297 о/с майору поліції ОСОБА_1 оперуповноваженому кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, з 20.09.2016 була установлена надбавка в розмірі 15 % до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

09.12.2016 р. ОСОБА_1 був звільнений з посади оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та призначений начальником відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУ НП в Сумській області, що підтверджується відповідним наказом.

Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 01.06.2017 №215 о/с відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону України "Про Національну поліцію" (для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби), майора поліція ОСОБА_1 призначено начальником сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, звільнивши його з посади начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУ НП в Сумській області.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Сумській області від 14.09.2018 № 477 о/с майора поліції ОСОБА_1 , начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, звільнено зі служби на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Позивач, вважаючи, що відповідачем по справі було не в повному обсязі виплачено йому надбавку за роботу в умовах режимних обмежень звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що з грудня 2016 року у відповідача не було підстав для нарахування позивачу надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за відсутності наказів про встановлення позивачу такої надбавки за займаною ним посадою.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Закон України "Про державну таємницю" від 21.01.1994 р. № 3855-XII (далі по тексту - Закон України № 3855-XII) регулює суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закон України № 3855-XII залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно"; форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності "цілком таємно" та "таємно"; форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності "таємно", а також такі терміни дії допусків: для форми 1 - 5 років; для форми 2 - 7 років; для форми 3 - 10 років.

Допуск до державної таємниці надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-технічної діяльності або навчання, органами Служби безпеки України після проведення їх перевірки. Порядок надання допуску до державної таємниці визначається Кабінетом Міністрів України.

Частиною 6 ст.22 Закону України № 3855-XII визначено, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.26 Закону України № 3855-XII скасування раніше наданого допуску до державної таємниці здійснюється органами Служби безпеки України у разі виникнення або виявлення обставин, передбачених статтею 23 цього Закону, або після припинення громадянином діяльності, у зв`язку з якою йому було надано допуск, втрати ним громадянства або визнання його недієздатним на підставі інформації, здобутої органами Служби безпеки України або отриманої від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій. Громадянина, якому скасовано допуск до державної таємниці, якщо виконання трудових чи службових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці, а переміщення на інше робоче місце чи іншу посаду неможливе, може бути в передбаченому законодавством порядку переведено на іншу роботу або службу, не пов`язану з державною таємницею, чи звільнено.

Приписами ст. 30 Закону України № 3855-XII визначено, що у разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України. Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. №414 (далі по тексту - Положення) визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших державних органів, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі - особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Відповідно до п.2 Положення особам, які працюють в умовах режимних обмежень, крім працівників режимно-секретних органів, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок), залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", - 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", - 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", - 10 відсотків.

Пунктом 5 Положення визначено, що такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Пунктом 6 Положення визначено, що Персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи. Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень установлюється особам рядового і начальницького складу за займаною посадою наказом про особовий склад на підставі мотивованих рапортів керівників структурних підрозділів, погоджених з режимно-секретним підрозділом, що відповідає вимогам Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 № 499.

Отже, з аналізу вказаних норм слід дійти наступних висновків.

Так, надання допуску до державної таємниці, передбачає визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає, якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Отже, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (як-от ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати у встановленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону № 3855-ХІІ залежить від ступеня секретності.

Відсутність у посадової особи допуску до державної таємниці (встановленої форми) унеможливлює виконання нею посадових обов`язків, відтак і саме перебування на посаді, яка за обсягом покладених на неї завдань вимагає доступу до державної таємниці і умовою призначення на яку (перебування на якій) є наявність/необхідність оформлення допуску до державної таємниці.

Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону №3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації.

Відповідно до змісту пункту 2 Положення компенсація надається у виді надбавок до посадових окладів (тарифних ставок) у відсотковому відношенні, розмір якого залежить від ступеня секретності інформації, до якої оформлено допуск. Зокрема, за допуск до відомостей та їх носіїв, що мають ступінь секретності «цілком таємно» встановлюється п`ятнадцятивідсоткова надбавка.

Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Водночас умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте Кабінетом Міністрів України на його виконання Положення.

Отже, положення статті 30 Закону № 3855-ХІІ, пунктів 2, 5 Положення слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 25.04.2018 р. по справі №802/74/15-а

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Для вирішення питання про те, чи умови праці особи передбачають роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, необхідно насамперед з`ясувати обсяг функціональних обов`язків цієї особи за посадою та умови (вимоги, критерії), яким повинна відповідати особа для того, щоб бути призначеною на цю посаду та/або виконувати роботу/завдання, пов`язані з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становить державну таємницю. Це можна встановити, зокрема, на підставі посадових інструкцій, внутрішніх відомчих документів та/або підзаконних нормативних актів, які містять вимоги для зайняття певної посади у відповідному органі або регламентують порядок виконання робіт/завдань, що вимагають доступу до державної таємниці.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 25.07.2019 р. по справі №296/6615/17.

Тобто, якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер і умови її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з допуском до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням, про що видати відповідний розпорядчий документ.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу під час проходження служби в органах поліції на посаді оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, з 20.09.2016 була установлена надбавка в розмірі 15 % до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

З 09.12.2016 р. ОСОБА_1 був звільнений з посади оперуповноваженого кримінальної поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області та призначений начальником відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку ГУ НП в Сумській області, що підтверджується відповідним наказом, а з 01.06.2017 р. позивача було призначено начальником сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління національної поліції в Сумській області, звільнивши його з попередньої посади.

14.09.2018 р. позивача було звільнено зі служби в поліції на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що за період перебування позивача на посадах начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області та начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області і до фактичного звільнення з лав поліції відповідачем не виплачувалась ОСОБА_1 надбавка за роботу в умовах режимних обмежень не виплачувалася відповідачем (довідка про нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.09.2016 р. по 17.09.2018 р.).

Відповідно до наявних в матеріалах даної справи завірених належним чином копій посадових інструкцій начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області та начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області (а.с. 159, 162-164) вбачається, що до повноважень позивача входила, зокрема, робота по забезпечення режиму таємності, а також робота з документами, справами, матеріальними носіями інформації, які вимагають наявність доступу до державної таємниці.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідачем по справі фактично не заперечується факт того, що позивач мав допуск до державної таємниці та працював з таємними документами, які вимагають наявність такого допуску, що підтверджується листом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 08.02.2019 р. (а.с. 38-39) та листом Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області від 12.08.2019 р. №3820/62/02-2019 (а.с.161).

Матеріали справи не містять доказів того, що під час перебування позивача на вищевказаних посадах в органах Національної поліції позивачу було скасовано доступ до державної таємниці.

Щодо доводів суду першої інстанції та відповідача про те, що оскільки з грудня 2016 р. у відповідача не було підстав для нарахування позивачу надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за відсутності наказів про встановлення такої надбавки за займаною посадою, колегія суддів вважає їх необґрунтованими з урахуванням вказаного вище, оскільки матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці, а характер його роботи (служби) за посадами начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області та начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області передбачав роботу по забезпечення режиму таємності, а також роботу з документами, справами, матеріальними носіями інформації, які вимагають наявність доступу до державної таємниці, а отже є підставою для отримання позивачем надбавки за роботу в умовах режимних обмежень за період проходження служби на вказаних посадах.

Той факт, що відповідачем по справі не видавався наказ (накази) про встановлення і виплату позивачу по справі надбавку за роботу в умовах режимних обмежень не є і не може бути свідченням невиконання позивачем роботи, пов`язаної з доступом до державної таємниці і як наслідок невиплати цієї надбавки.

Щодо посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 25.04.2018 р. по справі №802/74/15-а, як на підставу обґрунтування того, що виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу у якому особа працює/проходить службу, то колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції невірно трактує позицію та висновки суду касаційної інстанції у вказаній справі, який вказує, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Також, щодо доводів відповідача, що наявність допуску до державної таємниці у позивача під час проходження служби на посадах начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області та начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області не тягне за собою обов`язку автоматично нарахувати та виплачувати надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у разі коли особа має відповідний доступ до державної таємниці і за умовами своєї професійної діяльності постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень.

Крім того, щодо доводів відповідача, що матеріалами справи не підтверджується факт постійної праці позивача з відомостями, що становлять державну таємницю, а саме те, що позивач працював з незначною кількістю таємних документів, колегія суддів відхиляє, та зауважує, що в даному випадку поняття "постійно" не залежить від кількості виготовлених такою особою документів (значної або незначної кількості), або часу витраченого на роботу з такими документами, інформацією, а головним критерієм в даному випадку є наявність відповідного допуску до державної таємниці та практична реалізація права на такий допуск відповідно до функціональних обов`язків посадовою особою. Обсяг функціональних обов`язків позивача, пов`язаних з доступом до державної таємниці не може виконуватися періодично та в незначній кількості. Матеріалами справи підтверджується той факт, що позивач мав допуск до державної таємниці та відповідно до функціональних обов`язків виконував службові обов`язки (роботу), які передбачали наявність такого допуску, та відповідно до нього застосовувалися обмеження, які передбачені для осіб, які мають право на доступ до державної таємниці.

Щодо посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 24.10.2018 р. по справі №820/1033/17, то колегія суддів відхиляє ці посилання, оскільки відносини у вказаній справи не є аналогічними тим правовідносинам, які склалися в даній справі.

Стосовно поданого представником позивача - адвокатом Рішкою Д.С. 27.08.2019 р. клопотання про витребування доказів щодо режимних обмежень позивача під час його перебування на посадах начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області та начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, колегія суддів зазначає, що в судовому засіданні представник позивача не наполягав на його задоволення, заяв, щодо його розгляду та вирішення судом апеляційної інстанції не поступило.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах даної справи достатньо доказів для вирішення спору по суті.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що судом першої інстанції не було в повному об`ємі досліджено матеріали справи та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи, колегія суддів приходить до висновку щодо можливості виходу за межі позовних вимог та зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за посадами начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області та начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області за період з грудня 2016 р. і до моменту фактичного звільнення.

Щодо вимог позову в частині визнання протиправними дій Головного управління протиправними дії Головного управління Національної поліції у Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, буд 25/1 , м. Суми, 4000, ) щодо невиплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень ОСОБА_1 в сумі 9558, 25 грн., колегія суддів вважає, що належним та достатнім для відновлення порушених прав позивача буде саме зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за посадами начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області та начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області за період з грудня 2016 р. і до моменту фактичного звільнення. Отже, в задоволенні іншої частини вимог позивача належить відмовити.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки, відповідно до п.1 ч. 6 ст. 12 КАС України справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, і позивач не був службовою особою, який у значенні вказаного вище Закону займав відповідальне або особливо відповідальне становище, дана справа відноситься до справ незначної складності і відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року по справі №480/560/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким зобов`язати Головне управління Національної поліції України в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень за посадами начальника відділу розкриття незаконних заволодінь транспортними засобами управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Сумській області та начальника сектору кримінальної поліції Буринського відділення поліції Конотопського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області за період з грудня 2016 р. і до моменту фактичного звільнення.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 02.09.2019 року