Справа № 813/906/18
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2019 року

Київ

справа №813/906/18

адміністративне провадження №К/9901/64089/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року (суддя Сподарик Н.І.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року (судді: Пліш М.А. (головуючий), Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.) у справі № 813/906/18 за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітплюс» про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - позивач, контролюючий орган, ГУ ДФС у Львівській області) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профітплюс» (далі - відповідач, ТОВ «Профітплюс») про застосування адміністративного арешту у вигляді арешту коштів на рахунках платника податків, що знаходяться у банківських установах.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було недопущено представників контролюючого органу до проведення позапланової виїзної перевірки, що відповідно до положень статті 94 Податкового кодексу України є підставою для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках такого платника податків.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що арешт майна платника податків - ТОВ «Профітплюс», застосованого на підставі рішення начальника ГУ ДФС у Львівській області від 28.02.2018 №7133/10/13-01-14-01-16 не підтверджено судом, тому відсутні підстави для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки такий арешт є складовою загального арешту майна.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДФС у Львівській області подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги контролюючого органу у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Профітплюс» зареєстроване як юридична особа 03.12.2015 за № 00377032, код ЄДРПОУ - 40155104, місцезнаходження: 79015, м. Львів, вул. Героїв УПА, 71/305 та перебуває на обліку в ГУ ДФС у Львівській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб.

Наказом ГУ ДФС у Львівській області від 20.02.2018 № 1050 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Профітплюс» () з питань проведення взаємовідносин із ТзОВ «Текс Хауз» () за період серпень 2017 року, ТОВ «Ванмін» () за період листопад 2017року, ТзОВ «Марселл» (), ТзОВ «Фуд-Експорт» (), ТзОВ «Волтек ЛТД» (),ТзОВ «Авалон ЮГ» (), ТзОВ «Трейдкомюг» (), ТзОВ «Велес БМ» (), ТзОВ «Вектор Інжиніринг Груп» (), ПВКФ «Аміга» () та ТзОВ «ТПР «Атлас» () за червень 2017 року.

На підставі п.п. 16.1.5, п.п. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України та наказу ГУ ДФС у Львівській області від 20.02.2018 № 1050 виписано направлення від 21.02.2018 № 1706 щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Профітплюс» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Любашкіною Л.В. складено акти від 21.02.2018, від 22.02.2018, від 23.02.2018 та від 26.02.2018 про відсутність ТОВ «Профітплюс» () за місцезнаходженням, в яких зазначено про те, що посадові особи ТОВ «Профітплюс» або його законні (уповноважені) представники відсутні за місцезнаходженням, а саме, за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, 71, а також акти про неможливість вручення копії наказу та ознайомлення з направленням на проведення позапланової виїзної перевірки.

27 лютого 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Любашкіною Л.В. здійснено повторний вихід за юридичною адресою ТОВ «Профітплюс»: м. Львів, вул. Героїв УПА, 71 для проведення документальної позапланової перевірки з питань проведення взаємовідносин із ТзОВ «Текс Хауз» () за період серпень 2017 року, ТОВ «Ванмін» () за період листопад 2017 року, ТзОВ «Марселл» (), ТзОВ «Фуд-Експорт» (), ТзОВ «Волтек ЛТД» (),ТзОВ «Авалон ЮГ» (), ТзОВ «Трейдкомюг» (), ТзОВ «Велес БМ» (), ТзОВ «Вектор Інжиніринг Груп» (), ПВКФ «Аміга» () та ТзОВ «ТПР «Атлас» () за червень 2017 року.

Директором ТОВ «Профітплюс» Мандзяком В.Т. відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки. Відмову оформлено актом недопуску до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Профітплюс» № 172/13-01-14-01 від 27.02.2018.

На підставі вказаного акту та звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, начальником ГУ ДФС у Львівській області винесено рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків №7133/10/13-01-14-01-16 від 28.02.2018.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень статей 20 та 94 Податкового кодексу України, а також того, що контролюючим органом було повністю дотримано вимог передбачених статтею 81 Податкового кодексу України, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Відповідачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункти 20.1.4 та 20.1.33 пункту 20.1 статті 20.

Контролюючі органи мають право:

проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

10.2. Підпункт 78.1.1 пункту 78.1 статті 78.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

10.3. Пункт 78.4 статті 78.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

10.4. Пункт 81.1 статті 81.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

10.5. Пункт 94.1 статті 94.

Адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

10.6. Підпункти 94.2.1 - 94.2.8 пункту 94.2 статті 94.

Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.

платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

10.7. Пункт 94.3 статті 94.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

10.8. Пункт 94.4 статті 94.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

10.9. Пункт 94.6 статті 94.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:

платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;

іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

10.10. Пункт 94.10 статті 94.

Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

11. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

12. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у адміністративному позові, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

13. Задовольняючі позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що арешт майна платника податків - ТОВ «Профітплюс», застосованого на підставі рішення начальника ГУ ДФС у Львівській області від 28.02.2018 № 7133/10/13-01-14-01-16 не підтверджено судом, тому відсутні підстави для застосування арешту коштів на рахунках відповідача, оскільки такий арешт є складовою загального арешту майна.

14. Колегія суддів зазначає, що положеннями норм податкового законодавства розрізненні правові поняття щодо арешту майна та арешту на кошти, що знаходяться в банківських установах платника податків.

Не зважаючи на те, що кошти є також складовою майна платника податків, що складає загальний об`єкт, в той же час має свої особливості та різницю виникнення підстав для вчинення відповідних дій пов`язаних із встановленням певного виду обмеження щодо такого майна (коштів), у вигляді арешту, а також можливим порядком його застосування. Обидва види арешту розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів). В зв`язку з чим, має місце різна правова природа виникнення та регулювання цих предметів, які не можна вважати тотожними в межах спірних правовідносинах.

Непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках відповідача, але за умови наявності відповідних підстав, визначених Податковим кодексом України. Аналіз вказаних норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.

З метою правильного вирішення таких категорій справ та встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування до платника податків адміністративного арешту коштів судам необхідно встановити наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання позивачем процедури її призначення та проведення, та відповідно зробити висновок про наявність чи відсутність у платника податків підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки.

Колегія суддів зазначає, у справі, що розглядається судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що наказом ГУ ДФС у Львівській області від 20.02.2018 № 1050 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Профітплюс», на підставі якого було виписано направлення від 21.02.2018 № 1706 щодо проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Профітплюс» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Любашкіною Л.В. складено акти від 21.02.2018, від 22.02.2018, від 23.02.2018 та від 26.02.2018 про відсутність ТОВ «Профітплюс» () за місцезнаходженням, в яких зазначено про те, що посадові особи ТОВ «Профітплюс» або його законні (уповноважені) представники відсутні за місцезнаходженням. 27 лютого 2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок у сфері матеріального виробництва управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Любашкіною Л.В. було здійснено повторний вихід за юридичною адресою ТОВ «Профітплюс» для проведення документальної позапланової перевірки, проте директором ТОВ «Профітплюс» Мандзяком В.Т. відмовлено посадовим особам контролюючого органу у допуску до проведення перевірки, відмову оформлено актом недопуску до проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Профітплюс» № 172/13-01-14-01 від 27.02.2018.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі № 813/1133/18 за позовом ТОВ «Профітплюс» до ГУ ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДФС у Львівській області від 20.02.2018 № 1050 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Профітплюс». Постановою Верховного Суду від 20 листопада 2018 року касаційну скаргу ГУ ДФС у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року у справі № 813/1133/18 залишено без змін. Зазначене свідчить про відсутність законних підстав для проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Профітплюс».

15. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для застосування арешту коштів на рахунках відповідача.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

16. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року слід залишити без задоволення.

17. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

18. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 травня 2018 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2018 року у справі № 813/906/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду