Справа № 1840/2749/18
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2019-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 червня 2019 року

Київ

справа №1840/2749/18

адміністративне провадження №К/9901/66079/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Желєзного І.В., судді Саприкіної І.В., розглянувши у письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубовичі» до державного реєстратора Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області Ільтяй Анни Ігорівни про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубовичі» на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубовичі» (далі - ТОВ «Дубовичі», позивач) звернулося з адміністративним позовом до державного реєстратора Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області Ільтяй Анни Ігорівни (далі - відповідач) у якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та обтяжень, а саме: права оренди земельної з кадастровим номером НОМЕР_1 (власником й орендодавцем якої є ОСОБА_1 ) за Приватним підприємством «Дубовичі-Агро», зареєстроване 23 лютого 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 01 вересня 2018 року ОСОБА_1 уклала договір оренди землі з ТОВ «Дубовичі». Термін дії договору спливає 08 квітня 2019 року. На цій підставі Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубовичі» просить визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та обтяжень, а саме: права оренди земельної з кадастровим номером НОМЕР_1 (власником й орендодавцем якої є ОСОБА_1 ) за ПП «Дубовичі-Агро», зареєстроване 23 лютого 2018 року, оскільки договір оренди землі із позивачем укладений строком на 10 років і на час вчинення реєстраційних дій є діючим.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року, провадження закрито.

Закриваючи провадження, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що цей спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2018 року та постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубовичі» звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі скаржник вказує на те, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки тому, що оскаржується рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, як суб`єкта владних повноважень, в розумінні норм КАС України, а тому оскарження дій, бездіяльності чи рішення такого суб`єкта, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Касаційна скарга подана 17 листопада 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2018 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів, а саме: суддю-доповідача Берназюка Я.О., суддів Гриціва М.І. та Коваленко Н.В.

Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі № 1840/2749/18, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу.

Учасники справи письмових клопотань не заявляли.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 червня 2019 року для розгляду цієї справи визначено новий склад колегії суддів, суддею-доповідачем визначено суддю Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Саприкіну І.В.

Відповідно до частини шостої статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі з підстав порушення правил предметної юрисдикції, то за правилами частини шостої статті 346 КАС України є підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що здійснення правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів, спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від

21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Європейський суд з прав людини у пункті 44 Рішення від 25 лютого 1993 року у справі «Доббертен проти Франції» зазначив, що частина перша статті 6 Конвенції змушує держав-учасниць організувати їх судову систему в такий спосіб, щоб кожен з їх судів і трибуналів виконував функції, притаманні відповідній судовій установі (Dobbertin v. France № 88/1991/340/413).

Керуючись статтями 341, 345, 346, 347, 359 КАС України,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубовичі» до державного реєстратора Виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області Ільтяй Анни Ігорівни про визнання протиправним та скасування рішення передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: І.В. Желєзний

І.В. Саприкіна