Справа № 757/31195/18-а
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Епель О.В., Файдюка В.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Садівничого кооперативу «Вікторія-Плюс» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року Садівничий кооператив «Вікторія-Плюс» (далі - Позивач, СК «Вікторія-Плюс») звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області (далі - Відповідач, Департамент ДАБІ у Київській області) про визнання протиправною та скасування постанови Департаменту ДАБІ у Київській області №3-2106/11 від 21.06.2017 року про визнання СК «Вікторія-Плюс» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності», а справу про адміністративне правопорушення щодо СК «Вікторія-Плюс» закрити, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У серпні 2018 року Департаментом ДАБІ у Київській області до Печерського районного суду міста Києва подано клопотання про передачу адміністративної справи на розгляд до окружного адміністративного суду.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15.08.2018 року у задоволенні клопотання про передачу адміністративної справи за підсудністю до окружного адміністративного суду відмовлено.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та повернути справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Перевіривши подану апеляційну скаргу, суд прийшов до висновку, що апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою не може бути відкрито з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 293 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

З наведеного випливає, що у процесуальному законі міститься пряма заборона на оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду.

При цьому судова колегія звертає увагу, що серед визначеного у ст. 294 КАС України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, відсутня ухвала про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю.

На правомочність вказаного висновку також вказує й те, що в силу положень ч. 6 ст. 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що ухвала про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю з місцевого суду до окружного адміністративного суду окремо не оскаржується.

Аналогічний за змістом висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 06.06.2019 року у справі №0840/3583/18.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Отже, процесуальний закон передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку або ухвали про передачу справи з одного адміністративного суду до іншого або рішення суду з підстав його прийняття з порушенням правил юрисдикції (підсудності). Водночас, окремого оскарження в апеляційному порядку саме ухвали про відмову у передачі справи за підсудністю до іншого адміністративного суду КАС України не передбачає.

Тобто, закріплюючи у п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України та п. 6 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України право особи на перегляд справи в апеляційному порядку, законодавець регламентував спосіб і порядок реалізації такого права у залежності від виду судового рішення, як є предметом апеляційного оскарження - безпосереднє оскарження рішення суду або ухвали суду в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на таке рішення або викладенням заперечень проти ухвали до апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Відтак, гарантуючи можливість перегляду в апеляційному порядку судової справи, положення Кодексу адміністративного судочинства України закріпили спосіб реалізації дієздатності особи на апеляційне оскарження ухвали суду про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Іншого порядку та способу апеляційного оскарження такого судового рішення чинним процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У контексті наведеного, на переконання колегії суддів, розгляд судом адміністративним судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, щодо викладеного рішення в якій встановлено інший порядок оскарження, зумовить допущення судом порушень правових норм, які регулюють його діяльність, а також поставить під сумнів гарантоване Конвенцією право особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

За таких обставин, апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає поверненню Апелянту.

Керуючись ст. ст. 248, 293, 321, 325 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Садівничого кооперативу «Вікторія-Плюс» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

В.В. Файдюк