Справа № 640/3975/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3975/19 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Файдюка В.В., Чаку Є.В.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Трейдинг» на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Трейдинг» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.12.2018 р. № та № ,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрейн Трейдинг» з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 04.12.2018 року № та №.

В обґрунтування позову позивач зазначив про безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу, які викладені в акті перевірки та стали підставою для прийняття спірних податкових повідомлень - рішень, зокрема, щодо збільшення відповідачем податку на додану вартість та зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Агропрайм Холдинг». Також позивач посилається на те, що 25.09.2018 р. ним помилково було зареєстровано та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 21, оскільки товариством - контрагентом було допущено помилку у платіжному дорученні № 126 від 26.09.2017 р. щодо призначення платежу, у зв`язку з чим, позивачем було складено розрахунок коригування №30 від 25.09.2018 р. до податкової накладної № 21 від 25.09.2018 р. з визначенням, як «зайво складена», із зазначенням необхідних показників в розділі «Б» табличної частини податкової накладної, який направлено для реєстрації.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 17.05.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що податкових зобов`язань з ПДВ по господарській операції з зарахування коштів від ТОВ «Агропрайм Холдинг» у позивача фактично не виникало. Податкова накладна від 25.09.2018 р. в сумі 591 666,67 грн. була зареєстрована помилково та у відповідності до вимог чинного законодавства того ж дня відкоригована.

Отже, позивач вважає, що в нього був відсутній обов`язок складати та реєструвати податкову накладну, що звільняє його від відповідальності у вигляді штрафу за п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 13.11.2018 року ГУ ДФС у м. Києві на підставі п. 200.10 ст. 200, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 76 Податкового кодексу України, проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за вересень 2018 року, наданої до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві підприємством ТОВ «Агрейн Трейдинг» (код 36756595).

До перевірки використано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2018 року (реєстраційний номер 922/823749 від 19.10.2018 року) з додатками, Єдиний реєстр податкових накладних (ІС «Архів електронної звітності»).

Перевіркою питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «Агрейн Трейдинг» встановлено порушення останнім п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження нарахувань з ПДВ за вересень 2018 року на суму 511 001, 00 грн. та завищення суми, яка підлягала зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 80 665, 00 грн. Штрафна санкція розрахована відповідно до п. 123.1 ст. 123 розділу V Податкового кодексу України.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на встановленні відповідачем розбіжностей, що свідчать про невключення до податкових зобов`язань за звітний період вересень 2018 року підприємством ТОВ «Агрейн Трейдинг» (код 36756595) податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН на загальну суму ПДВ 15 770 409, 00 грн.

ТОВ «Агрейн Трейдинг» звернулось до ГУ ДФС у м. Києві із листом від 21.11.2018 року №17/11-18, у якому просило скасувати висновки акту камеральної перевірки №18404/26-15-12-06-16/36756595 від 13.11.2018 року та повідомило, що внаслідок технічної помилки було помилково виписано та зареєстровано податкову накладну № 21 від 25.09.2018 року на суму ПДВ 591 666, 67 грн. на користь ТОВ «Агрейн Трейдинг», у зв`язку з чим для виправлення помилки, складено розрахунок коригування № 30 від 25 вересня 2018 року до податкової накладної № 21 від 25 вересня 2018 року з визначенням, як зайво складена, із зазначенням потрібних показників в розділі «Б» табличної частини податкової накладної, яку направлено для реєстрації. Згідно квитанції № від 23.10.2018 року розрахунок коригування № 30 від 25 вересня 2018 року зареєстровано в ЄРПН.

На підставі висновків акта перевірки та розгляду заперечення від 30.11.2018 року, відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення від 04.12.2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 638 751, 25 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями 511 001, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 127 750, 25 грн. та № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 80 665, 00 грн.

За результатами адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень - рішень, рішенням Державної фіскальної служби України від 08.02.2019 року №6366/6199-99-11-04-02-25 податкові повідомлення - рішення від 04.12.2018 року № та № залишені без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Незгода з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями відповідача обумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що різниця між задекларованою позивачем у вересні 2018 року сумою податку на додану вартість зазначеною у податковій декларації від 19.10.2018 р. та сумою податку на додану вартість за податковими накладними становить 591 666,00 грн. В той же час, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 30 датований 25.09.2018 р. було прийнято податковим органом 23.10.2018 р., тобто після подання позивачем податкової декларації від 19.10.2018 р.

Таким чином, на думку суду першої інстанції, станом на час перевірки податкової декларації від 19.10.2018 р. та податкових накладних виписаних у вересні 2018 рок, відповідачем не міг бути прийнятий до уваги розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 30 датований 25.09.2018 р., оскільки такий станом на день подання позивачем декларації не був зареєстрований у ЄРПН, а причини реєстрації податковим органом у ЄРПН розрахунку коригування кількісних та вартісних показників № 30 від 25.09.2018 р. лише 23.10.2018 р. не є предметом розгляду даної справи.

Колегія суддів вважає вищенаведені висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до пп. 20.1.4, п. 20.1. ст. 20 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент проведення перевірки) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

За змістом п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. Тобто, перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Судом першої інстанції встановлено, що 03.09.2018 року між ТОВ «Агрейн Трейдинг», як постачальником, та ТОВ «Агропрайм Холдинг», як покупцем, укладено Договір поставки нафтопродуктів №001/2018-г, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити (передати) нафтопродукти (товар), вказаний в додатках (або специфікаціях) до договору, які є невід`ємною частиною Договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити оплату.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.6 Договору, загальна ціна цього Договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії Договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в додатках (або специфікаціях) до даного договору.

Датою сплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Зобов`язання покупця по оплаті товару вважаються виконаними з моменту надходження грошових коштів за кожну окрему партію товару на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 2 Додатку №1 до Договору поставки нафтопродуктів №001/2018-г від 03.09.2018 р., визначено умови оплати, а саме здійснення передплати в розмірі 100 % від загальної вартості товару, вказаному в пункті 1 Додатку №1 до 30.09.2018 року.

З виписки по рахункам ТОВ «Агрейн Трейдинг» за 25.09.2018 р. встановлено, що ТОВ «Агропрайм Холдинг», відповідно до квитанції №126 від 25.09.2018 року, перераховано на рахунок позивача передоплату за дизпаливо згідно Договору №001/2018-г від 03.09.2018 року, у тому числі ПДВ 20 % - 591 666, 67 грн.

У подальшому, позивачем було складено податкову накладну № 21 від 25.09.2018 року, яка була направлена для реєстрації у ЄРПН.

25.09.2018 р. на адресу позивача надійшов лист від ТОВ «Агропрайм Холдинг» №1422/1, у якому останнім зазначено, що грошові кошти у сумі 3 550 000, 00 грн., було перераховано за платіжним дорученням від 25.09.2018 р. №126 із помилковим зазначенням в полі реквізиту «Призначення платежу»: «передплата за дизпаливо згідно Договору №001/2018-г від 03 вересня 2018 року, у тому числі ПДВ 20 % - 591 666, 67 грн.». Вірним слід вважати таке призначення платежу: «Повернення зворотної безвідсоткової допомоги згідно Договору №83-п від 26 вересня 2017 року без ПДВ».

У зв`язку із зазначеним, позивачем був складений розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 30 від 25.09.2018 р. до податкової накладної № 21 від 25.09.2018 року.

Згідно квитанції наведений розрахунок коригування 23.10.2018 р. було прийнято контролюючим органом.

Згідно із пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За висновками акта перевірки від 13.11.2018 року №18404/26-15-12-06-16/36456595 податковим органом при перевірці податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 року (реєстраційний № від 19.10.2018 року) з додатками, встановлено розбіжності, що призвело до заниження позивачем нарахувань ПДВ за вересень 2018 року на суму 511 001, 00 грн.

Так, з акта перевірки вбачається, що позивачем у вересні 2018 року було визначено податкове зобов`язання у розмірі 15 178 743, 00 грн.

При цьому, позивачем у вересні 2018 року було виписано та зареєстровано 27 податкових накладних на загальну суму ПДВ 15 770 409, 62 грн., в тому числі податкову накладну №25 від 25.09.2018 р., якою визначено суму ПДВ у розмірі 591 666, 70 грн.

Так, контролюючим органом було виявлено різницю між поданими позивачем даними у податковій декларації та даними, зазначеними у податкових накладних, а саме:

- у графі 18 податкової декларації позивачем суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду визначено у розмірі 0 грн., у той час, як податковим органом така сума визначена у розмірі 511 001, 00 грн.,

- у графі 21 податкової декларації позивачем визначено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 80 665, 00 грн., у той час, як податковим органом така сума визначена у розмірі 0 грн.

З огляду на зазначене, різниця між задекларованою позивачем у вересні 2018 року сумою податку на додану вартість зазначеною у податковій декларації від 19.10.2018 року та сумою податку на додану вартість за податковими накладними становить 591 666, 00 грн.

Позивач зазначає, що податкові повідомлення - рішення прийняті відповідачем протиправно, оскільки при їх складанні не було враховано те, що податкова накладна № 21 від 25.09.2018 року була складена помилково, у зв`язку з чим її було скориговано, шляхом виписування та направлення для реєстрації у ЄРПН розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 30 від 25.09.2018 року.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам позивача, суд першої інстанції встановив, що розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 30 датований 25.09.2018 року.

При цьому, згідно квитанції зазначений документ було прийнято податковим органом 23.10.2018 року, тобто після подання позивачем податкової декларації від 19.10.2018 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час перевірки податкової декларації від 19.10.2018 року та податкових накладних виписаних у вересні 2018 року, відповідачем не міг бути прийнятий до уваги розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 30 від 25.09.2018 р. до податкової накладної від 25.09.2018 р., оскільки такий станом на день подання позивачем декларації не був зареєстрований у ЄРПН.

Надаючи оцінку вищевказаним доводам, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Аналіз наведених вище норм права свідчить про існування у платника податку обов`язку щодо подання на реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування у ЄРПН.

Відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. N 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. N 341) (надалі - Порядок N 1246).

За загальним визначенням п. 2 вказаного Порядку податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) - електронний документ, який складається платником податку до податкової накладної відповідно до вимог Кодексу в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до п. 4, п. 5, п. 8 Порядку N 1246 до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 2001.3, 2001.9 статті 2001 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця).

Пунктами 11, 13, 14 Порядку N 1246 визначено, що після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

З наведених вище положень випливає висновок, що податкова накладна та/або розрахунок коригування подається платником податку до контролюючого органу на час виникнення такого права телекомунікаційними засобами, а обов`язок щодо їх прийняття чи відмови у їх прийнятті покладається на орган ДФС.

Таким чином, подання на реєстрацію в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування є прямим обов`язком платника податку та залежить від вчинення ним відповідних дій. В той же час, здійснення їх реєстрації від платника податку жодним чином не залежить, а є наслідком дій програмного забезпечення, що контролюється ДФС та її безпосередніми працівниками.

Отже, у випадку, якщо протягом операційного дня платнику податків не надіслано квитанції про прийняття чи відмову у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування, зупинення реєстрації податкової накладної, вони вважаються прийнятими та зареєстрованими в ЄРПН.

Статтею 16 ПК України закріплено вичерпний перелік обов`язків платника податків. Натомість обов`язок щодо реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до неї в такому переліку відсутній. З системного аналізу наведених у вказаній статті обов`язків платника слідує необхідність вчинення з його сторони певний дій, спрямованих на дотримання податкового законодавства.

Відповідно до п. 111.2 ст. 111 ПК України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачені статтею 1201 ПК України.

У статті 109 ПК України визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, беручи до уваги те, що позивач самостійно не здійснює реєстрацію ані податкової накладної, ані розрахунку коригування до неї в ЄРПН, зважаючи на те, що позивач вчинив належні дії щодо подання у строки, визначені законом розрахунку коригування № 30 від 25.09.2018 р. до податкової накладної № 21 від 25.09.2018 р. для реєстрації його у ЄРПН, а саме: 25.09.2018 р., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією органу ДФС, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не допустив протиправних дій у даному випадку, навіть за умови наявності формального порушення та відсутності у відповідача на час проведення перевірки та подачі позивачем декларації від 19.10.2018 р. відомостей про належну реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 30 від 25.09.2018 р. до податкової накладної № 21 від 25.09.2018 р., а відтак, відсутність своєчасної реєстрації останнього у ЄРПН не утворює правопорушення з боку позивача, а, отже, виключає підстави для притягнення його до відповідальності.

Наведене вище залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Отже, оскільки у позивача не виникало податкових зобов`язань з податку на додану вартість по господарських операціях із зарахування коштів від ТОВ «Агропрайм Холдинг», а податкова накладна № 21 від 25.09.2018 р., яка була помилково зареєстрована відкоригована у відповідності до вимог чинного законодавства у цей же день, відповідно винесення відповідачем податкового повідомлення - рішення від 04.12.2018 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 638 751, 25 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями 511 001, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 127 750, 25 грн. та № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 80 665, 00 грн., колегія суддів вважає протиправним.

Суд визнає, що неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нового рішення про задоволення позову відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, у суді першої інстанції позивачем було понесено судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 791,24 грн., у суді апеляційної інстанції - 16 186,86 грн., тобто загальна сума судових витрат становить 26 978,10 грн.

Отже, оскільки судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу та прийнято рішення на користь позивача, відповідно йому підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати в суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 26 978,10 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 310, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Трейдинг» задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 17 травня 2019 року скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м.Києві від 04 грудня 2018 року № та № .

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрейн Трейдинг» понесені ним судові витрати у розмірі 26 978,10 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м.Києві.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: В.В. Файдюк

Є.В. Чаку