Справа № 160/7846/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
19 серпня 2019 року Справа № 160/7846/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., перевіривши матеріали адміністративного позову Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення 187478,06 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019р. Військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) звернулася з адміністративним позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з його навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі на загальну суму 187478,06 грн. на користь Міністерства оборони України, а саме: стягнути на користь Міністерства оборони України в особі 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов`язані з грошовим забезпеченням відповідача у вищому військовому навчальному закладі у сумі 159130,98 грн., та стягнути на користь Міністерства оборони України в особі 19 окремого мостового загону 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов`язані з продовольчим забезпеченням відповідача у вищому військовому навчальному закладі у сумі 28331,32 грн., витрати на речове забезпечення курсанта - 11,70 грн. та витрати на медичне забезпечення - 4,06 грн.

Вивчивши зміст адміністративного позову та додані до нього документи, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі п. 7 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, - суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України втановлено, що у визначених законом випадках прокурор, зокрема, звертається до суду з позовною заявою та бере участь у розгляді справ за його позовами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Статтею 4 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII визначено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

З аналізу вказаних правових норм можна дійти висновку, що Конституцією України передбачено дві обов`язкові вимоги для виникнення у прокурора права на представництво інтересів держави, а саме: 1) доведення, що обставини звернення є виключним випадком і 2) представництво здійснюється в порядку, визначеному законом.

При цьому, ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Отже, враховуючи вищевикладене вбачається, що представництво інтересів держави прокурором в суді не повинно мати на меті підмінювати суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а має на меті спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор в суді.

Так, як вбачається з вищевказаного, для визначення судом права прокурора на звернення до суду для захисту інтересів держави імперативними є 2 умови:

1) доведення порушення чи загрози порушення саме інтересів держави (а не окремої громади);

2) доведення належними і допустимими доказами, що захист цих інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, Військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону обґрунтовує своє право на звернення до суду з даним позовом в інтересах держави тим, що ані Міністерство оборони України, ані військовими частинами Т0120 та НОМЕР_2 не здійснювалися жодні заходи для захисту інтересу держави та відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Проте, вказані вище доводи прокураткри є необґрунтованими, виходячи з того, що жодних доказів (як то звернення прокуратури, зокрема, до Юридичного департаменту Міністерства оборони України з приводу відшкодування витрат на навчання та утримання з відповідача та відповіді про те, що Міністерством оборони України не вживаються жодні дії щодо такого відшкодування) на підтвердження того, що ані Міністерством оборони України, ані 26 об`єднаним загоном Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), ані 19 окремим мостовим загоном 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_2 ) не вживалися заходи щодо відшкодування з відповідача витрат на його навчання та утримання у вищому військовому навчальному закладі до позову не додано.

Отже, за відсутності таких доказів, суд приходить до висновку, що прокуратурою не обґрунтовано підстави звернення до суду з цим позовом в інтересах держави.

Враховуючи викладене, у Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону відсутні підстави для звернення до суду в інтересах держави з даним адміністративним позовом.

Так, згідно із положеннями п.7 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку з відсутністю підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з таким адміністративним позовом, даний позов підлягає поверненню позивачеві на підставі п.7 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись п.7 ч.4 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, 26 об`єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення 187478,06 грн. - повернути позивачеві.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п. 15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва