Справа № 810/4399/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4399/18 Головуючий у 1 інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаря Вівдиченко Т.Р. Аліменка В.О. Ісаєнко Ю.А. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив:

- зобов`язати Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести з 01.10.2017 р. виплату різниці між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період до моменту перерахунку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 - без змін.

До Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами від 06 травня 2019 року .

29 травня 2019 року до суду першої інстанції від ОСОБА_1 надійшла оновлена заява про перегляд судового рішення за виключними обставинами, у якій позивач просив скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Київського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі № 810/4399/18 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року по справі № 810/4399/18 за виключними обставинами, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремих положень ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є підставою для перегляду рішення за виключними обставинами.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою, згідно з довідкою від 16 грудня 2014 р. № .

Позивач є інвалідом 2-ї групи, згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , та особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 .

У період з 24 грудня 1988 р. по 6 квітня 1989 р. позивач приймав участь по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями довідки Київського обласного військового комісаріату від 10 липня 1991 р., довідок військової частини НОМЕР_3 від 30 березня 1989 р. № 246 та № 2705/17, архівної довідки Міністерства оборони України від 8 лютого 2008 р. № 41420/1.

Також, позивач був призваний на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

10 серпня 2018 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив перерахувати йому пенсію, на підставі вимог ч. 3 ст. 59 Закону № 796 XII.

21 серпня 2018 р. відповідач листом № 370/С-03 відмовив позивачу у проведенні перерахунку пенсії. Вказана відмова обґрунтована тим, що дійсно з 1 жовтня 2017 р. підлягає перерахунку пенсія особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Проте, враховуючи те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, будучи призваним на спеціальні збори, підстави для перерахунку його пенсії відсутні (а.с. 27).

У зв`язку із цим, ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просив: зобов`язати Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести з 01.10.2017 р. виплату різниці між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період до моменту перерахунку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2018 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2018 року - в задоволенні позову відмовлено.

У заяві про перегляд судового рішення за виключними обставинами ОСОБА_1 вказує, що рішенням Конституційного Суду України (Другий Сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р(П)2019 справа № 3-14/2019(402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-ХП від 28.02.1991 зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви виходив з того, що на час ухвалення Київським окружним адміністративним судом рішення про відмову у задоволенні позову від 18.10.2018 р., рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 не існувало, а визнане неконституційним словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто з 25.04.2019 р., а тому, на час перегляду рішення суду від 18.10.2018 р. за виключними обставинами у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплатити пенсію.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 1, ст. 361 КАС України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

У відповідності до п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 (справа № 3-14/2019 (402/19, 1737/19)) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю; словосполучення "дійсної строкової", що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-XII від 28.02.1991 зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 13 липня 2017 року № 2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні № 1-р(II)/2019 від 25.04.2019 р. зазначено про втрату чинності положеннями закону саме з 25.04.2019.

Отже, з 25 квітня 2019 року втратили чинність положення частини третьої ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до яких, визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. А тому, Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. у справі № 3-14/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Колегія суддів зауважує, що наведене не перешкоджає позивачу звернутися до суб`єкта владних повноважень із відповідною заявою про захист його прав, на підставі зазначеного Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 р.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 р. у справі № 640/2031/16-а (провадження № К/9901/54752/18).

Крім цього, за положеннями статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

В силу статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII від 13.07.2017 р. закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З огляду на вказане, колегія суддів не вбачає правових підстав, передбачених частиною п`ятою ст. 361 КАС України, для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, а тому, судом першої інстанції правомірно було відмовлено у задоволенні його заяви.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 р.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 310, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Аліменко В.О. Ісаєнко Ю.А.
Повний текст постанови виготовлено 29.08.2019 року