Справа № 460/1120/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 серпня 2019 року м. Рівне №460/1120/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВолодимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про зобов`язання призначити пенсію, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, у якій просить суд зобов`язати відповідача призначити позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію з 14.08.2018 з наступного дня після набуття права на пенсію по досягненню 53 років 6 місяців (за віком) на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на п`ять років у відповідності до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як потерпілій від наслідків на ЧАЕС 4 категорії та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 01.07.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в період з 13.01.1989 по 20.01.2016 фактично проживала у місті Вараш Рівненської області, яке відноситься до зони посиленого радіологічного контролю, що підтверджується довідкою виконкому Вараської міської ради від 09.08.2018 № 4022/03, а також в період з 30.12.1988 по 13.01.1989, що встановлено рішенням Володимирецького районного суду від 26.02.2019, тому звернулася до відповідача за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Попри це відповідач відмовив у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку мотивуючи тим, що позивач не проживала 4 роки у зоні посиленого радіологічного контролю як це вимагається статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а згадане рішення суду не зобов`язує орган Пенсійного фонду призначити позивачу пенсію зі зниженням пенсійного віку. Стверджуючи про порушення відповідачем у такий спосіб її права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 5 років, як це передбачено статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач позову не визнав. Представник відповідача подала відзив на позовну заяву (а.с.52-53), у якому зауважила щодо пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а також зазначила, що згідно з наданими позивачем документами період приживання у м. Вараш склав 3 роки 11 місяців 09 днів, чого не достатньо для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до умов, визначених у статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Окрім того вказала, що посвідчення постраждалої особи внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС надає право на пільги та компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відтак не надає права на пільгове пенсійне забезпечення. На підставі викладеного просила суд: 1) залишити позов без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду; 2) в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.24).

13 січня 2018 року ОСОБА_1 виповнилося 53 роки.

10.08.2018 позивач подала заяву про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.23).

Листом від 17.08.2018 за вих. № 3137/05-01 Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило позивача про те, що згідно з довідкою про проживання № 4022/03 від 09.08.2016 період проживання в м. Вараш з 13.01.1989 по 20.01.2016, відтак позивач не проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю 4 роки, чим не дотримано умови статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відтак не має права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку (а.с.20).

12.04.2019 позивач повторно звернулася до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення їй пенсії, додавши судове рішення про встановлення факту її проживання в м. Вараш в період з 30.12.1988 по 13.01.1989 (а.с.23).

Відповідач листом від 23.04.2019 за вих. № 1377/05-01 відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки подання судового рішення не передбачено при поданні документів на призначення пенсії (а.с.21).

Надаючи правової оцінки встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін суд зазначає таке.

Стаття 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статтею 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону № 796-ХІІ ( в редакції закону на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом шостим пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІ особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Суд встановив, що відповідно до довідки виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 09.08.2018 № 4022/03 ОСОБА_1 була зареєстрована в м. Вараш з 13.01.1989 по 20.01.2016. Даний факт не заперечується відповідачем.

Крім того, рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 26.02.2019 у справі № 556/2052/18 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала в м. Кузнецовськ ( в даний час - м.Вараш) Рівненської області з 30 грудня 1988 року по 13 січня 1989 року.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23.07.1991, місто Кузнецовськ відноситься до зони посиленого радіологічного контролю.

Постановою Верховної Ради України від 19.05.2016 місто Кузнецовськ перейменовано на місто Вараш.

Суд зазначає, що механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (із змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України 26.04.2017 № 9-1) (далі - Порядок № 22-1)

До заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, в тому числі документи, які засвідчують особливий статус: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При цьому, суд наголошує, що документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 04.09.2015 (№ 690/23/15-а), Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 05.05.2017 у справі № К/800/15193/17, від 03.10.2017 у справі № К/800/31990/17. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі № 344/9789/17, від 28.03.2018 у справі № 333/2072/17 (2а/333/122/17) та від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17.

Видача посвідчень проводиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що таке посвідчення позивачу видане уповноваженим на те державним органом (Рівненська облдержадміністрація), який при видачі зазначеного посвідчення перевіряв достовірність поданих позивачем документів.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) (а.с.24).

Слід зазначити, що вимогу щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні радіологічного контролю протягом чотирьох років станом на 01 січня 1993 року, необхідно пов`язувати з моментом аварії, а саме вказаний період проживання слід обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони гарантованого добровільного відселення, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на ЧАЕС.

На виконання вимог Порядку №22-1 позивач надала органу Пенсійного фонду України довідки органу місцевого самоврядування про період (періоди) проживання (роботи) на території зони посиленого радіологічного контролю в період з 13.01.1989 по 20.01.2016 (тобто 3 роки 11 місяців 17 днів з 13.01.1989 по 01.01.1993), що не заперечується відповідачем, а також додатково надала судове рішення, відповідно до якого встановлений факт її проживання у м. Вараш з 30.12.1988 по 13.01.1989 (тобто 14 днів).

Приписами частини четвертої статті 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю з 30.12.1988 по 13.01.1989.

Відтак, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач проживала у зоні посиленого радіоекологічного контролю в період з 30.12.1988 по 20.01.2016, тобто станом на 01.01.1993 4 роки 1 день.

Відтак, позивач має право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку: 1 рік за 3 роки проживання, але не більше 5 років.

Таким чином, пенсійний вік ОСОБА_1 підлягає зниженню на 5 років.

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційних веб-сайтах Головних управлінь Пенсійного фонду України у відповідних областях про визначення віку виходу на пенсію жінок відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вбачається, що для жінок, які мають право на зниження пенсійного віку на 5 років та народились в період з 01.10.1964 по 31.03.1965 (дата народження позивача 13.01.1965) вік виходу на пенсію становить 53 роки 6 місяців.

13 липня 2018 року ОСОБА_1 виповнилося 53 роки 6 місяців.

Отож, суд встановив, що позивач фактично досягнула віку, визначеного статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням зменшення, а тому має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позивач одночасно з поданням заяви про призначення їй пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку надала всі необхідні документи для призначення пенсії.

Таким чином, оскільки при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, позивач відповідала критеріям, визначеним статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на час звернення, суд дійшов до висновку щодо протиправності дій Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернулася 10.08.2018, то пенсія зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повинна бути призначена позивачу з 14.07.2018.

Визначаючись щодо способу захисту порушеного права позивача суд зазначає таке.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, частиною другою статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може застосувавши інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде визнання протиправною бездіяльності відповідача-суб`єкта владних повноважень щодо не призначення позивачу з 14.07.2018 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання призначити таку пенсію позивачу, оскільки зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є наслідком саме встановлення судом протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду у постанові від 05.04.2019 у справі № 809/248/18 (адміністративне провадження № К/9901/53585/18).

Щодо посилань відповідача на пропущення позивачем строку на звернення до суду встановленого статтею 122 КАС України, то суд зазначає, що правовий висновок щодо неможливості застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, та у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою інших складових доходу та доходу в цілому, до якого належить пенсія, викладений в постанові Верховного Суду від 24.04.2018 по справі № 646/6250/17 (адміністративне провадження № К/9901/2128/18).

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не спростовані та не доведено правомірність своїх дій щодо відмови у призначенні позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (34300, Рівненська обл., смт. Володимирець, вул. Соборна, буд. 28, ) про зобов`язання призначити пенсію задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо не призначення ОСОБА_1 з 14.07.2018 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 з 14.07.2018 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 років згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 серпня 2019 року.

Суддя Нор У.М.