Справа № 160/3078/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Справа № 160/3078/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 , з урахуванням уточненого адміністративного позову звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області неправомірними в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні з 04.03.2011 року зафіксованої індексації, яка повинна бути нарахована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при призначені пенсії за віком;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно ненараховану зафіксовану індексацію за період з 04.03.2011 року по день звернення до суду;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області в подальшому нараховувати та сплачувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зафіксовану індексацію, визначену щомісячно при нарахуванні їй пенсії за віком, за період з 04.03.2019 року по теперішній час.
- стягнути з ГУ ПФУ в Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати на комісію банка в розмірі 10 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року означену позовну заяву було залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з копіями відповідно до кількості учасників справи, доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) та заяви щодо поновлення строку звернення до адміністративного суду із доказами поважності причин його пропуску.
15 липня 2019 року від ОСОБА_1 до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов уточнений адміністративний позов та заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою. Відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати до суду копію пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), завірену належним чином відповідно до вимог ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.
08.08.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшла копія пенсійної справи та відзив на позовну заяву, в якому відповідач наголосив на безпідставності позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні, з огляду на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» розмір та порядок підвищення пенсії визначається у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на таке.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.03.2011 року знаходилась на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та на теперішній час перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З матеріалів справи убачається, що позивач з 04.03.2011 року по 30.09.2017 року отримувала пенсію згідно із Законом України «Про державну службу». З 01.10.2017 року органом пенсійного фонду останню переведено на пенсію за віком у відповідності до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки ОСОБА_1 досягла 60-річного віку та має відповідний страховий стаж.
Відповідно до копії довідки ЖБК «Восток-36» від 13.04.2011р. за №87, яка наявна в матеріалах пенсійної справи, остання з 01.04.2011 року обіймає посаду бухгалтера ЖБК «Восток-36».
Як зазначає позивач, уперше, тобто у квітні 2011 року остання звернулась до органу пенсійного фонду із заявою щодо проведення індексації пенсії, коли безпосередньо надавала до відповідача довідку про її працевлаштування. Однак, ОСОБА_1 в означеній заяві пенсійним органом було відмовлено із посиланням на працевлаштування позивача та на виплату індексаціїї за місцем роботи позивача.
Листом ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 15.02.2019 року за №760/Г-09 на звернення позивача з питання виплати індексації пенсії на адресу останньої повідомлено, що за матеріалами пенсійної справи позивач значиться як працююча особа з 2011 року. З метою реалізації Закону України від 6 лютого 2003 № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення. Цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників. Пунктом 2 зазначеного Порядку передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії. Відповідно до пункту 9 Порядку працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії провадиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації. У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.
Позивач, вважаючи протиправною відмову пенсійного органу здійснити індексацію її пенсії, звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року № 1282-XII (далі по тексту Закон №1282-XII) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі по тексту Порядок № 1078).
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 1 Закону України №1282-XII - індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Виходячи зі змісту ч. 1 Закону України №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії та оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно із Законом України №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється розмірі 101 відсотка (до 01.01.2016) і 103 відсотка (після 01.01.2016).
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться з наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Відповідно до ст. 10 Закону України №1282-XII індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1-1 та 4 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства. У разі коли особа працює та отримує інший грошовий дохід, в першу чергу індексується оплата праці.
Пунктом 9 Порядку № 1078 передбачено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.
У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.
Підприємства, установи та організації зобов`язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати органам, які призначають і виплачують пенсію, інформацію про розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексовану її суму та суму індексації. На підставі поданої інформації органи, які призначають і виплачують пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюють перерахунок сум індексації пенсій, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії.
За таких обставин у випадку, коли пенсіонер є працюючим, в першу чергу індексується його сума оплати праці і лише після цього можливе проведення індексації пенсії (в межах прожиткового мінімуму для працездатної особи, тобто, якщо дохід пенсіонера за місцем роботи проіндексований виходячи з розміру оплати праці, меншому ніж вказаний прожитковий мінімум) на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.
Таким чином, суд зазначає, що відповідно до діючого законодавства первинна індексація доходів особи проводиться спочатку за основним місцем роботи.
Оскільки в органах Пенсійного фонду відсутні дані щодо проведення індексації ОСОБА_1 за місцем роботи, відповідач не мав відповідних законних підстав для проведення індексації пенсії, так як першочерговість проведення індексації оплати праці прямо передбачена відповідними нормами закону.
Суд звертає увагу на те, що при зверненні до пенсійного органу позивачем відповідної довідки подано не було, в матеріалах пенсійної справи міститься лише довідка ЖБК «Восток-36» від 13.04.2011р. за №87, яка підтверджує лише факт обіймання посади ОСОБА_1 як бухгалтера з 01.04.2011 року.
У зв`язку із тим, починаючи з 01.04.2011 року по 01.10.2017 року позивачем та роботодавцем позивача не надані на адресу пенсійного органу відомості щодо заробітної плати та нарахованої індексації управління, та загальний дохід останньої перевищував прожитковий мінімум, керуючись положеннями п. 9 Порядку № 1078, відповідачем було припинено нарахування індексації до пенсії позивача.
Відповідно до п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Отже, місяць підвищення розміру пенсії є місяцем підвищення, незалежно від того, перевищила сума підвищення пенсії суму можливої індексації, чи ні. Тобто, місяцем підвищення пенсії встановлюється той місяць, в якому підвищено розмір пенсії внаслідок перерахунку ії постійних складових.
Згідно пп.1 п.1 Порядку підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до Законів України Про Державний бюджет на відповідний рік, з
2011 по 2016 роки прожитковий мінімум, встановлений для працездатної особи складав від
941 грн. до 1600 грн. при цьому лише розмір пенсії у позивача у 2011 році складав 1900,64
грн., без врахування заробітної плати. Отже загальний дохід позивача перевищував прожитковий мінімум для працездатних осіб.
Відтак, суд вважає, що обов`язок індексації грошового доходу позивача у повній мірі покладається саме на його роботодавця, а індексації підлягав виключно дохід у вигляді заробітної плати (оскільки її розмір перевищував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб). Відповідач, у даному випадку, не мав та не має правових підстав для здійснення індексації пенсії позивача.
Задоволення позовних вимог у цій частині призведе до подвійної індексації доходів, що не передбачено чинним законодавством України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі № 818/1397/15.
Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, з 01.10.2017 року виключено ч. 1 ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» яка вказувала, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення та встановлено новий порядок індексації пенсії у ст. 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ч.2 ст.42 вказаного Закону, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Таким чином порядок проведення індексації пенсії визначено постановою КМУ «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» №124 від 20.02.2019, відповідно до якого у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. (а саме 3764,40) на коефіцієнт (1,17), визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку. Тобто з 01.03.2019 року пенсії перераховані із застосуванням показника середньої заробітної плати 4404,35 гривень (3764,40*1,17). Отже, в даному випадку, означений показник для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , було застосовано.
Відтак, індексація пенсії проводитися автоматично та її розмір залежить від стажу, рівня заробітної плати яку отримував пенсіонер та рівню середньої заробітної плати по країні.
Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про передчасність заявлених вимог та відсутність підстав для їх задоволення щодо визнання дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області неправомірними в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні з 04.03.2011року зафіксованої індексації та зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно ненараховану зафіксовану індексацію за період з 04.03.2011 року по день звернення до суду, оскільки обов`язковими умовами проведення індексації пенсії є наявність довідки з місця роботи, в якій зазначається розмір оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації, з урахуванням тих обставин, що заробітна плата працюючого пенсіонера не буде перевищувати прожиткового мінімуму встановленого для працездатної особи.
До того ж, позивач, за наявності відповідних підстав, не позбавлений права повторно звернутися до органів Пенсійного фонду України та подати відповідну довідку з місця роботи для проведення індексації пенсії.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області нараховувати та сплачувати на користь ОСОБА_1 , зафіксовану індексацію, визначену щомісячно при нарахуванні їй пенсії за віком, за період з 04.03.2019 року по теперішній час у подальшому, суд зазначає, що судом захищається саме порушене право, а тому рішення не може прийматися на майбутнє.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивач не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення пенсійного органу.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
З матеріалів справи убачається, що у прохальній частині адміністративного позову серед заявлених позовних вимог, позивачем також ставиться питання щодо стягнення судових витрат, які пов`язані безпосередньо зі сплатою судового збору у розмірі 768,40 грн. та витрат, пов`язаних зі сплатою на комісію банку у розмірі 10 грн.
Так, оскільки у даній справі ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог, то й у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати пов`язані із сплатою судового збору при поданні до суду позивачем позовної заяви у розмірі 768,40 грн., судом не відшкодовуються.
Щодо витрат, пов`язаних із сплатою на комісію банку у розмірі 10 грн., суд звертає увагу на наступне.
Слід зазначити, що згідно із ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Водночас, у ч. 3 ст. 132 КАС України наведено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи. Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у ст. 134,135, 137, 138 КАС України, зокрема:
1. витрати на професійну правничу допомогу (ст. 134 КАС України);
2. витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (ст. 135 КАС України);
3. витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (ст. 137 КАС України);
4. витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду (ст. 138 КАС України).
Вжитий у ст. 138 КАС України термін «інших процесуальних дій» стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.
Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.
Разом з цим, комісія банку за сплату судового збору не відноситься до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки КАС України не передбачає їх відшкодування.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник