Справа № 823/2123/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Гайдаш В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Справа № 823/2123/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Степанюка А.Г., Чаку Є.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Аполонова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби

в Черкаській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.05.2018 р. № ;

- визнання протиправним та скасування рішення від 14.05.2018 р. № 3 про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав послуги платникам податків на загальних підставах та до контролюючого органу не звертався із заявою щодо зміни групи спрощеної системи оподаткування, тому свідоцтво платника єдиного податку вважається анульованим, а позивач таким, що перебуває на загальній системі оподаткування, починаючи з 01.04.2015 р., що ним було занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, а також що подані позивачем 14.03.2018 р. до контролюючого органу уточнюючі декларації правомірно не були враховані контролюючим органом під час проведення перевірки.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення його позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що в запиті (листі), що став підставою для проведення перевірки не вказано інформації щодо порушень позивачем законодавства, що виключає обов`язок платника надавати інформацію (документи) на такий запит, що на такому запиті відсутня печатка податкового органу, а тому такий запит не підлягав виконанню та не міг бути підставою для призначення і проведення перевірки.

Крім того, апелянт стверджує, що рішенням суду в іншій справі визнано протиправною та скасовано постанову ГУ ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ведення обліку доходів і витрат.

Також апелянт вважає, що зміст акту перевірки не відповідає фактичним обставинам справи, що його розділи суперечать один одному і що перевірка проведена без дослідження первинних документів.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 р. було витребувано додаткові докази у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець (далі - ФОП ОСОБА_1 ).

У період з 01.01.2014 по 31.12.2016 ФОП ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок 2 група).

ФОП ОСОБА_1 самостійно задекларував дохід за 2014 рік в сумі 735100 грн., за 2015 рік в сумі 992000 грн., за 2016 рік в сумі 1112588 грн.

Між ФОП ОСОБА_1 та ЖБК № 101, який у подальшому шляхом реформування було перетворено в ОСББ «Благовісна 308» (), укладено договір надання послуг з технічного обслуговування системи домофонів від 01.10.2009 р. № б/н, на виконання умов якого були складені відповідні акти виконаних робіт.

Також між ФОП ОСОБА_1 та ОСББ «Джерело-94» () укладено договір надання послуг з технічного обслуговування системи домофонів від 01.11.2010 №б/н, на виконання умов якого були складені відповідні акти наданих послуг.

Наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 17.11.2017 р. № 1906 було призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період здійснення підприємницької діяльності з 01.01.2014 по 31.12.2016; період проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 28.11.2017 по 04.12.2017 (5 робочих днів).

У зв`язку з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки на адресу позивача було надіслано запит про надання документів від 20.11.2017 №32739/23-00-13-0308 рекомендованим листом, який отримано особисто ОСОБА_1 15.12.2017. Позивача повідомлено про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки письмовим повідомленням про місце та час проведення перевірки від 17.11.2017 №243/23-00-13-0124 та копією наказу Головного управління ДФС у Черкаській області про проведення перевірки №1906 від 17.11.2017. Вказані документи надіслані платнику податків засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення 20.11.2017 та отримані особисто ОСОБА_1 15.12.2017.

18.12.2017 р. позивачем подано заяву до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якій просить надати йому дев`яносто календарних днів для відновлення документів згідно ст. 44 Податкового кодексу України, у зв`язку з втратою документів за період 2014 - 2017 роки.

Наказом ГУ ДФС у Черкаській області від 21.12.2017 № 2236 перенесено термін проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 у зв`язку із втратою документів, з 18.12.2017 до дати відновлення та надання документів, але не більше 90 календарних днів. Після закінчення вказаного терміну Головним управлінням ДФС у Черкаській області на адресу позивача направлялись запити про надання підтверджуючих документів №11897/23-00-13-0306 від 20.03.2018, №12180/23-00-13-0306 від 21.03.2018, №12381/23-00-13-0306 від 22.03.2018, №12735/23-00-13-0310 від 23.03.2018, №12994/23-00-13-0310 від 26.03.2018, проте первинні документи та відповіді на вищевказані запити не надано.

14.03.2018 р. позивачем подано до контролюючого органу уточнюючі декларації платника єдиного податку та задекларовано дохід за 2015 рік в сумі 248000 грн та за 2016 рік в сумі 92178 грн. 82 коп.

У період з 19.03.2018 р. по 23.03.2018 р. відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2016 р., дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 р. до 31.12.2016 р., за результатами якої складено акт від 03.04.2018 р. № 203/23-00-13-0214/.

У зазначеному акті перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем, зокрема:

- пп. 2 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, тому відповідно до п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України, з 01.04.2015 анулювати реєстрацію платника єдиного податку;

- п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 391057 грн. 85 коп., у тому числі за 2015 рік на суму 190792 грн. 01 коп., за 2016 рік на загальну суму 200265 грн. 84 коп.

Такі висновки контролюючого органу обґрунтовані тим, що позивач вчинив порушення умов перебування на спрощеній системі оподаткування, які визначені пп. 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України, оскільки надав послуги з обслуговування домофонів ОСББ «Благовісна 308» () та ОСББ «Джерело-94» (), які є платниками податків на загальній системі оподаткування.

На підставі даного акта перевірки ГУ ДФС у Черкаській області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 р. № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО у загальному розмірі 488822,31 грн.;

- рішення від 14.05.2018 р. № 3 про анулювання позивачу реєстрації платника єдиного податку.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 291.2 статті 291 ПК України визначено спрощену систему оподаткування, обліку та звітності як особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з пп. 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності на другій групі - фізичні особи-підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

У п. 299.11 ст. 299 ПК України визначено, що в разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводяться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

У відповідності до п. 50.2 ст. 50 Податкового кодексу України платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій за будь-який звітний (податковий) період з відповідного податку і збору, який перевіряється контролюючим органом.

Висновки апелдяційного суду.

1. Щодо рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 р. № 3.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано умови перебування ФОП на спрощеній системі оподаткування, порушення яких є безальтернативною підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Перевіряючи доводи апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем порушено умови перебування на спрощеній системі оподаткування, визначені пп. 2 п. 291.4 ст. 291 ПК України, оскільки надав послуги з обслуговування домофонів ОСББ «Благовісна 308» та ОСББ «Джерело-94», які є платниками податків на загальній системі оподаткування, що зумовлює наявність правових підстав для анулювання його реєстрації як платника єдиного податку.

При цьому, доводи апелянта про те, що вказані ОСББ не є споживачем наданих ним послуг, є необґрунтованими, оскільки відповідні договори, як було встановлено вище, ФОП ОСОБА_1 укладено саме з такими особами.

Твердження апелянта про те, що в нього відсутній такий вид діяльності за КВЕД, як встановлення, продаж, ремонт, обслуговування домофонів та виготовлення і реалізація електронних ключів до них, не спростовують факту порушення ним умов перебування на спрощеній системі оподаткування та, зокрема, фактичного укладенна договорів із зазначеними ОСББ і надання відповідних послуг.

Крім того, такі доводи наводилися позивачем у суді першої інстанції та перевірялися судом і відповідні висновки суду апелянтом не спростовано.

Доводи апелянта про те, що в запиті (листі), що став підставою для проведення перевірки не вказано інформації щодо порушень позивачем законодавства, що виключає обов`язок платника надавати інформацію (документи) на такий запит, що на такому запиті відсутня печатка податкового органу, а тому такий запит не підлягав виконанню та не міг бути підставою для призначення і проведення перевірки, а також його посилання не незаконність проведення відповідачем відповідної перевірки, колегія суддів до уваги не примає, оскільки судовим рішенням в іншій справі № 823/1870/18, яке набрало законної сили, досліджено та надано юридичну оцінку, зокрема відповідним підставам для проведення перевірки позивача та наказу про її призначення, який визнано, як і саму перевірку, правомірними.

Твердження апелянт про те, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси в іншій справі (номер справи та/або провадження позивач не зазначає) визнано протиправною та скасовано постанову ГУ ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ведення обліку доходів і витрат, є необґрунтованими, оскільки предметом судового розгляду в цій справі є зовсім інші правовідносини. Крім того, апелянтом не надано належним чином завіреної копії рішення суду, на яе він посилається з відміткою про набрання ним законної сили.

Отже, рішення ГУ ДФС у Черкаській області від 14.05.2018 р. № 3 є правомірним.

2. Щодо податкового повідомлення-рішеньня від 14.05.2018 р. № .

Висновки апеляційного суду.

Аналіз вищенаведених норм податкового законодавства надіє підстави стверджувати, що платнику податків надано право подавати уточнюючі розрахунки до раніше поданих податкових декларації, але реалізація такого права обмежена законодавцем періодом проведення перевірки.

Перевіряючи доводи апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що ФОП ОСОБА_1 самостійно задекларував дохід за 2014 рік в сумі 735100 грн., за 2015 рік в сумі 992000 грн., за 2016 рік в сумі 1112588 грн.

14.03.2018 р., тобюто вже після призначення перевірки позивача та відтвермінування її проведення у зв`язку з втратою ним документів, ФОП ОСОБА_1 подано до контролюючого органу уточнюючі декларації платника єдиного податку та задекларовано дохід за 2015 рік в сумі 248000 грн та за 2016 рік в сумі 92178 грн. 82 коп.

Отже, виходячи з аналізу п. 50.2 ст. 50 ПК України, у відповідача не було достатніх правових підстав для врахування таких декларацій та, враховуючи вищевикладене, обґрунтовано зроблено висновок щодо заниження позивачем ПДФО від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 391057 грн. 85 коп., у тому числі за 2015 рік на суму 190792 грн. 01 коп., за 2016 рік на загальну суму 200265 грн. 84 коп., а тому податкове повідомлення-рішеньня від 14.05.2018 р. № є правомірним.

Доводи апелянта про те, що відповідачем було враховано отриманий позивачем дохід у І кварталі 2015 року, а анулювання його реєстрації як платника єдиного податку відбулось з 01.04.2015 р., спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що отриманий позивачем дохід у І кварталі 2015 року не був врахований контролюючим органом.

Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, що судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 29 серпня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: