Справа № 161/5188/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 161/5188/19

адміністративне провадження № К/9901/23657/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року у справі № 161/5188/19 за позовом ОСОБА_1 до заступника начальника - начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області полковника поліції Климовського О. О. про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

За правилами ч. 1 ст. 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Предметом спору у цій справі є зобов`язання заступника начальника - начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області полковника поліції Климовського О.О. провести протягом кількох днів з участю позивача всебічне, ретельне, справедливе розслідування скоєних фактів зазначених у поданих раніше ним скаргах, притягнути винних до відповідальності, стягнути з винних осіб відшкодування (компенсацію) за нанесену позивачу матеріальну, моральну шкоду здоров`я.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, відмовлено у відкритті провадження у цій справі.

Вважаючи такі судові рішення постановленими з порушенням вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу.

Проаналізувавши зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі виходив з відсутності підстав для її розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки розгляд такої справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку кримінального судочинства, оскільки органи дізнання, слідства та прокуратури під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, проведення досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а процесуальні функції, регламентовані нормами Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Як слідує, з матеріалів касаційної скарги та доданих до неї документів, у повідомленнях Головного управління Національної поліції України у Волинській області від 17 липня 2018 року та 05 грудня 2018 року ОСОБА_1 було роз`яснено, що у разі незгоди з прийнятими рішеннями або іншими діями слідчого, він може звернутися до суду зі скаргою в порядку ст. 303, 306 КПК України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтями 303-307 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

При цьому, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).

Тобто, оскарження рішень, дій чи бездіяльності правоохоронних органів, які здійснені щодо кримінального провадження або у рамках кримінального провадження, може відбуватися виключно за правилами, встановленими КПК України.

Таким чином, суд касаційної інстанції дійшов до висновку, що спір який виник у зв`язку з протиправною, на думку позивача бездіяльністю працівників Луцького відділення Луцького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області у відповідному кримінальному провадженні, підлягає розгляду в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що ні доводи, ні вимоги касаційної скарги не вказують на оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року з підстав порушення прававил предметної юрисдикції. Доводи касаційної скарги зводяться до суті заявлених вимог та необхідності їх задоволення та скаржник не порушує питання щодо невірного вирішення судом апеляційної інстанції правил підсудності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 333 КАС України встановлено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а тому Суд доходить висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суді від 11 липня 2019 року у справі № 161/5188/19.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І.В. Дашутін

О.О. Шишов