Справа № 1.380.2019.003789
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003789
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції (місцезнаходження: 79040, м.Львів. вул.Городоцька, 299, ) (далі - відповідач, Залізничний відділ ДВС м.Львова ГТУЮ), в якому просить зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладеного Залізничним відділом державної виконавчої служби м.Львова по виконавчому провадженню №ВП47891258.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що постановою відповідача від 30.06.2015 по виконавчому провадженню №47891258 про стягнення з позивача заборгованості по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, накладено арешт та оголошено заборону на відчуження майна ОСОБА_1 Водночас, ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2019 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 22.04.2014, виданий Львівським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №2а-11261/10/1370 про стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Залізничного району м. Львова податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в розмірі 46090,00 грн. На підставі вказаної ухвали позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування арешту та видалення його зі списку боржників. Проте, відповідач, за результатами розгляду вказаної заяви, повідомив позивача, що арешт може бути знято, лише за рішенням суду. Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 29.07.2019 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою судді від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень на примусовому виконанні у відділі перебував виконавчий лист №2а-11261/10/1370 від 22.04.2014, виданий Львівським окружним адміністративним судом (ВП №47891258) про стягнення з ОСОБА_1 46090,00 грн. боргу на користь ДПІ у Залізничному районі м.Львова. Відповідач вказує на те, що постанова про закінчення виконавчого провадження в межах ВП №47891258 державним виконавцем не виносилась. Зазначає, що державним виконавцем 13.11.2015 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до п.2 Розділу ХІ правил ведення діловодства та архіву державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки, у зв`язку з чим надати на вимогу суду матеріали виконавчого провадження ВП №47891258 Залізничним ВДВС м.Львів є не можливим у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавчих документів. З огляду на наведене, відповідач вважає, що неправомірності в діях відповідача не вбачається, а тому при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 покладається на розсуд суду.

30.08.2019 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

03.02.2011 постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі №2а-11261/10/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014, задоволено позов ДПІ в Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_1 , третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції ГУ МВС у Львівській області, про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Стягнено з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Залізничного району м. Львова податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в розмірі 46090,00 грн.

22.04.2014 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Залізничного району м. Львова податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в розмірі 46090,00 грн.

24.09.2015 ухвалою Вищого адміністративного суду України постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2011 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 скасовано, а справу за позовом ДПІ в Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_1 , третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції ГУ МВС у Львівській області, про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

16.02.2016 постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі №2а-11261/10/1370, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 у задоволені позову ДПІ в Залізничному районі м. Львова до ОСОБА_1 , третя особа Львівський відділ реєстраційно-екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції ГУ МВС у Львівській області, про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відмовлено повністю.

18.04.2019 постановою Верховного Суду у справі №2а-11261/10/1370 касаційну скаргу Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 залишено без змін.

26.06.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду справа №2а-11261/10/1370 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 22.04.2014, виданий Львівським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №2а-11261/10/1370.

Суд встановив, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за позивачем зареєстровано 10.07.2015 обтяження за №10369595. Підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №47891258, видана Залізничним відділом ДВС Львівського міського управління юстиції. Вид обтяження: арешт нерухомого майна.

26.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з майна, який накладений по виконавчому провадженню №47891258, відкритому на підставі виконавчого листа №2а-11261/10/1370 від 22.04.2014, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню.

За результатами розгляду вказаної заяви ОСОБА_1 повідомлено про те, що в даному випадку відповідно до чинного законодавства України арешт з майна може бути знято лише в судовому порядку.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що арешт на майно позивача накладений по виконавчому провадженню №47891258, відкритому на підставі виконавчого листа №2а-11261/10/1370 від 22.04.2014. Цей виконавчий лист судом визнано таким, що не підлягає виконанню, а тому, на думку позивача, наявні підстави для зняття арешту з його майна. Тому, з метою захисту своїх порушених прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до с.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що 26.06.2019 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 22.04.2014, виданий Львівським окружним адміністративним судом в адміністративній справі №2а-11261/10/1370 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь місцевого бюджету Залізничного району м. Львова податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин в розмірі 46090,00 грн., який був підставою для прийняття постанови про арешт майна ВП №47891258.

Таким чином, із встановлених вище обставин та наявних доказів слідує, що арешт на майно позивача накладено для забезпечення виконання виконавчого листа від 22.04.2014 у справі №2а-11261/10/1370. Оскільки вказаний виконавчий лист визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про відсутність підстав для арешту його нерухомого майна.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, а саме зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладеного Залізничним відділом державної виконавчої служби м.Львова по виконавчому провадженню ВП №47891258.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. сплачений згідно з квитанцією №6 від 07.08.2019.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції про зняття арешту з майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного Залізничним відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції по виконавчому провадженню ВП №47891258.

Стягнути з Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції (місцезнаходження: 79040, м.Львів. вул.Городоцька, 299, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.09.2019.

Суддя Р.І. Кузан