Справа № 420/4983/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4983/19
УХВАЛА

29 серпня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками про визнання протиправним та скасування наказу №1025 від 02.08.2019 року в частині анулювання ліцензії від 07.12.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» до Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ №1025 від 02 серпня 2019 року Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками в частині анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, виданого на підставі наказу Держлікслужби №1142 від 07 грудня 2017 року;

- судові витрати покласти на відповідача Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками.

Ухвалою судді від 27 серпня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 17 вересня 2019 року.

27 серпня 2019 року від ТОВ «Мультистор» надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (вхід. №30589/19) в якій заявник просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1025 від 02 серпня 2019 року, в частині анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі Наказу Держлікслужби №1142 від 07 грудня 2017 року на провадження господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, до набрання законної сили рішенням у цій справі;

- заборонити Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками вчинення будь-яких дій щодо виконання Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1025 від 02 серпня 2019 року, в частині анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі Наказу Держлікслужби №1142 від 07 грудня 2017 року на провадження господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, зокрема, але не обмежуючись внесенням відповідних записів до Єдиного ліцензійного реєстру, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до набрання законної сили рішенням у цій справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник зазначає, що 30 липня 2019 року у Аптеках №3 (м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 68) та №9 (м АДРЕСА_1 . Маяковського, АДРЕСА_2 ), де свою господарську діяльність провадить ТОВ «Мультистор» відбулись позапланові перевірки Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками та складено відповідні Акти порушень, за №88-Р, №88/1-Р та акту перевірки дотримання суб`єктом господарської діяльності вимог законодавства щодо забезпечення якості лікарських засобів від 30 липня 2019 року. У Акті №88-Р від 30 липня 2019 року перевіряючими Держлікслужби було конкретизовано порушення, які, на думку останніх, було вчинено з боку ТОВ «Мультистор» на момент позапланової перевірки та які відповідач розцінив як повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов, і 02 серпня 2019 року Держлікслужбою було прийнято Наказ Держлікслужби, яким затверджено Рішення про анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі наказу Держлікслужби від 07 грудня 2017 року №1142 на провадження господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами.

Заявник також посилається на те, що згідно Акту №88-р від 30 липня 2019 року, перевіряючими Держлікслужби було неправомірно зафіксовано ряд порушень.

Окрім вказаного, заявник також зазначає, що 16 серпня 2019 року ТОВ «Аудиторська фірма «Професійні аудиторські консультації» було проведено аналіз можливих фінансових втрат та збитків підприємства ТОВ «Мультистор» у разі анулювання ліцензії товариства, відповідно до якого простій ТОВ «Мультистор» у кількості 3-х місяців може завдати збитків останнім у розмірі - 1 554 064,44 (один мільйон п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі шістдесят чотири) грн.; компенсація за невикористану відпустку найманих працівників ТОВ «Мультистор» 777 032, 22 (сімсот сімдесят сім тисяч тридцять дві) грн.; витрати на орендну плату та комунальні послуги ТОВ «Мультистор» складають 93 294, 75 (дев`яносто три тисячі двісті дев`яносто чотири) грн.; заборгованість ТОВ «Мультистор» за товар, послуги та інші зобов`язання перед постачальниками складає - 4 430 711, 04 (чотири мільйони чотириста тридцять тисяч сімсот одинадцять) грн.; собівартість товару та залишки товару що перебувають на реалізації в аптеках ТОВ «Мультистор» складає - 9513216,15 (дев`ять мільйонів п`ятсот тринадцять тисяч двісті шістнадцять) грн. З урахуванням вищезазначених відомостей за липень місяць 2019 року, загальна вартість можливих втрат та збитків позивача, на випадок анулювання ліцензії, може становити 16 886 340, 08 (шістнадцять мільйонів вісімсот вісімдесят шість тисяч триста сорок) грн.

Також, заявник зазначає, що з огляду на націнку на реалізовані товари, втрати ТОВ «Мультистор» від нереалізації ліків за 15 днів серпня 2019 року вже становлять 241 681 (двісті сорок одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. і від нереалізації виробів медичного призначення на суму 15 563 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот шістдесят три) грн., що, в свою чергу, станом на 15 серпня 2019 року вже принесло збитки ТОВ «Мультистор» на суму 257 244 (двісті п`ятдесят сім тисяч двісті сорок чотири) грн.

Окрім того, товарообіг лікарських засобів за серпень 2019 року може скласти 5 039 274 (п`ять мільйонів тридцять дев`ять тисяч двісті сімдесят чотири) грн. у порівнянні із товарообігом ТОВ «Мультистор» за липень 2019 року в розмірі 9 557 576 (дев`ять мільйонів п`ятсот п`ятдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн. З огляду на націнку на реалізовані товари, втрати ТОВ «Мультистор» від нереалізації ліків та виробів медичного призначення за серпень 2019 року можуть скласти 881 936 (вісімсот вісімдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять шість) грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач зазначає, що Наказ Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1025 від 02 серпня 2019 року, яким було затверджено Рішення про анулювання ліцензії позивача, станом на звернення із заявою про забезпечення позову, - вже перешкоджає позивачу здійснювати свою господарську діяльність, навіть до вступу його у законну силу, трудовий колектив товариства - залишиться без роботи, населення залишиться без максимально доступних та якісних лікарських засобів, які реалізовував позивач, окрім того, державний та місцевий бюджет не буде поповнюватись шляхом сплати відповідних податків.

Суд, за наслідком розгляду заяви про забезпечення позову, вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Згідно ч.2 ст.151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З аналізу вказаних норм вбачається, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього та тимчасового судового захисту.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Надаючи оцінку зазначеним доводам та мотивам з якими заявник звертається до суду з заявою про забезпечення позову, суд зазначає, що предметом оскарження в межах даної справи, є протиправність наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1025 від 02 серпня 2019 року в частині анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, виданого на підставі наказу Держлікслужби №1142 від 07 грудня 2017 року.

Судом встановлено, що основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (КВЕД 47.73).

Оскаржуваний наказ було прийнято 02 серпня 2019 року, яким затверджено Рішення про анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року, як повторне порушення ліцензіатом ліцензійних умов.

Відповідно до приписів ч.8 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» рішення про анулювання ліцензії, прийняте з підстав, передбачених пунктами 4-9 частини другої цієї статті, набирає чинності через тридцять календарних днів з дня його прийняття.

Судом встановлено, що постачальники позивача вже припиняють співпрацю з ТОВ «Мультистор» та відмовляють останньому у постачанні лікарських засобів, що підтверджується листами ТОВ «Базкід Фарм Груп» за №080819/01 від 08.08.2019 року, ТОВ «Миколаїв Фарм» за вих. №24 від 09.08.2019 року та ТОВ «Валанж-Фарм» за вих. №319 від 09.08.2019 року.

Крім того, суд враховує, що суттєве значення для ТОВ «Мультистор» має також відновлення репутації підприємства в майбутньому, як реалізатора фармацевтичної продукції по Україні, враховуючи набрання законної сили 02 вересня 2019 року Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1052 від 02 серпня 2019 року в частині анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07 грудня 2017 року.

Суд також приймає до уваги лист ТОВ «Аудиторська фірма «Професійні аудиторські консультації» від 16.08.2019 року, в якому наводиться розрахунок можливих збитків підприємства, що стосуються товарообігу підприємства у випадку анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор», в якому зокрема зазначено, що за липень місяць 2019 року, загальна вартість можливих втрат та збитків ТОВ «Мультистор», на випадок анулювання їх ліцензії, може становити 16 886 340, 08 грн.

До заяви про забезпечення позову, заявником також надані чисельні листи-звернення лікарів та благодійної організації «Спасибі» за вих. №77 від 09.08.2019 року, в якому зазначено, що ТОВ «Мультистор» забезпечує ліками ургентних та хронічно хворих громадян України, надає благодійну допомогу організаціям, фондам та закладу фізичної терапії, що займається реабілітацією хворих на ДЦП, порушення хребта, опорно-рухового апарату, дітей з інвалідністю тощо.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, дослідивши надані позивачем доказі в обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку про те, що заявником були наведені належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №420/4983/19 та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. Судом враховано правову природу оскаржуваного рішення та дій, які є предметом оскарження, тому суд погоджується з його доводами, що для відновлення порушених прав знадобиться докласти значних зусиль.

Відповідно до статті 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, пересвідчився в тому, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясував обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд врахував інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, а саме постачальників та трудового колективу позивача, Благодійної організації «СПАСИБІ» та залу фізичної терапії «MOTUS».

При прийнятті такого рішення, суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи. Співмірність вжиття заходів забезпечення позову відображено у практиці Європейського Суду з Прав людини. Так, у справі «Мікалефф проти Мальти» суд визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення має бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа «Меркіка та інші пороти Мальти»).

Відповідно, приймаючи рішення про обрання способу забезпечення позову, суд враховує, що такий спосіб забезпечення позову є співмірним та адекватним із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких заявнику буде необхідно докласти значних зусиль. Отже, заходи забезпечення позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову у наведений спосіб ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє вчинення дій, в частині зупинення дії Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1025 від 02.08.2019 року, в частині анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07.12.2017 року та заборони Державній служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками вчиняти дії щодо виконання Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1025 від 02.08.2019 року, в частині анулювання ліцензії ТОВ «Мультистор» б/н від 07.12.2017 року до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Тому, виходячи зі змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також викладені позивачем доводи, беручи до уваги, що в цілому правомірність й обґрунтованість оскаржуваного наказу підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, а виконання останнього, який має ознаки очевидної протиправності та його реалізація може призвести до заподіяння значної шкоди правам, свободам та законним інтересам позивача, що є підставою за правилами ч.2 ст.150 КАС України для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд з метою захисту прав та законних інтересів позивача дійшов висновку щодо доцільності вжиття заходів забезпечення позову.

Разом із тим, суд наголошує, що відповідно до ст.157 КАС України відповідач не позбавлений права звертатися із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, обґрунтованість якого має бути підтверджена належними доказами.

Керуючись ст.ст.150-154, 241, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1025 від 02 серпня 2019 року, в частині анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» () б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі Наказу Держлікслужби №1142 від 07 грудня 2017 року на провадження господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, до набрання законної сили рішенням по справі №420/4983/19.

Заборонити Державній службі України з лікарських засобів та контролю за наркотиками вчиняти дії щодо виконання Наказу Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками №1025 від 02 серпня 2019 року, в частині анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю «Мультистор» () б/н від 07 грудня 2017 року, виданої на підставі Наказу Держлікслужби №1142 від 07 грудня 2017 року на провадження господарської діяльності з оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, зокрема, але не обмежуючись - внесенням відповідних записів до Єдиного ліцензійного реєстру, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до набрання законної сили рішенням по справі №420/4983/19.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» до 29.08.2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.О. Стефанов