Справа № 480/2504/19
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 р. Справа № 480/2504/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Іуткіна І.С.,

представника відповідача - Рудік А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/2504/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, у якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову відповідача, викладену у листі №Є--7499-3702/21-19 від 10.06.2019, у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача, подане у травні 2019, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що у травні 2019 р. позивачем було подано до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області. Однак, всупереч вимог чинного законодавства за результатами розгляду заяви, відповідачем не було прийнято рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову у його наданні. Відповідач обмежився лише направленням листа. Такий лист не є рішенням суб`єкту владних повноважень, а тому лист-відповідь Головного управління Держгеокадастру у Сумській області №Є--7499-3702/21-19 від 10.06.2019 не є мотивованою відмовою у розумінні частини 7 статті 118 Земельного кодексу України, не містить обґрунтування та підстав відмови із посиланням на діючи норми законодавства.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечення.

На виконання зазначеної ухвали представником відповідача подано до суду відзив, в якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні (а.с. 31-32).

У відповіді на відзив позивач не погоджується з позицією відповідача та просить задовольнити позовні вимоги (а.с. 37-42).

Представник відповідача в судовому засіданні 28.08.2019 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 30).

Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2019 позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з заявою від 06.05.2019 щодо відведення земельної ділянки у власність загальною (орієнтовною) площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області (реєстраційний номер Є-7499 / 0/94-19) (а.с.34). До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки (а.с. 13).

Листом №Є--7499-3702/21-19 від 10.06.2019 відповідач повідомив ОСОБА_1 про неможливість задоволення поданої заяви, у зв`язку з тим, що згідно п.7 ст.118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу можуть бути невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до інформаційної довідки, наданої Відділом у Великописарівському районі Головного управління від 24.05.2019 №1168/413-09 бажане місце розташування земельної ділянки накладається на худобомогильник. Для уникнення земельних спорів та непорозумінь було запропоновано ОСОБА_1 уточнити бажане місце розташування земельної ділянки (а.с. 12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. "а" ч.3 ст. 22 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст.118 Земельного кодексу України відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви. При цьому, ГУ Держгеокадастру у Сумській області, розглядаючи заяву ОСОБА_1 , враховуючи зазначені вище приписи ст. 118 Земельного кодексу України повинно був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні, та у випадку відмови - керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у вказаній вище нормі.

У листі від 10.06.2019 відповідач, з посиланням на ч.7 ст.118 Земельного кодексу України, а також на інформаційну довідку Відділу у Великописарівському районі Головного управління від 24.05.2019 №1168/413-09, стверджує, що місце розташування земельної ділянки, яку ОСОБА_1 бажає отримати у власність, не відповідає вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, оскільки на земельній ділянці, яка планується до надання, розташований худобомогильник.

Тобто фактично підставою для відмови у наданні дозволу на підставі ч.7 ст.118 Земельного кодексу України стала інформаційна довідка Відділу у Великописарівському районі Головного управління від 24.05.2019 №1168/413-09. Будь-яких інших доказів на підтвердження своєї позиції відповідач не надав.

Однак, суд вважає підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, зазначеної в оскаржуваному рішенні, безпідставною, оскільки згідно листа Великописарівського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 25.03.2019 №10-01/31 (а.с.14) на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області дійсно розташований один закритий худобомогильник, який раніше належав ПСП "Дружба". Перші захоронення трупів тварин в ньому розпочато з 1980 року. В 1990 році було здійснено захоронення тварин загиблих від сибірки. Закритий в 2018 році. Розміщений він поза межами населених пунктів поблизу смт.Велика Писарівка (КОАТУУ , зона 11 квартал 003). Його площа становить 30кв.м. При цьому, як вбачається з графічних матеріалів, доданих до вказаного листа (а.с.15-21), закритий худобомогильник розташований поза межами земельної ділянки, яка планується до передачі у власність ОСОБА_1 , що спростовує зазначені вище твердження відповідача про те, що на спірній земельній ділянці розміщений худобомогильник.

Крім цього, як свідчить з інформаційної довідки, наданої відповідачем (а.с.35), землі, за рахунок яких планується формування земельної ділянки не відносяться до земельних ділянок зарезервованих для передачі у власність учасникам антитерористичної операції на виконання витягу з протоколу №83 засідання Кабінету Мініністрів України від 29.07.2015 та листа Держгеокадастру від 11.08.2015 №ДС-22-28-1000.132-7791/23-15.

Суд зазначає, що представник відповідача, заперечуючи вказані обставини у судовому засіданні, всупереч ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, доказів на їх спростування не надав.

Крім того, варто відмітити, що за приписами ч.2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вирішуючи достовірність та належність наданих сторонами доказів судом враховано, що основні ветеринарно-санітарні вимоги щодо утримання і ветеринарно-санітарного упорядкування діючих худобомогильників та біотермічних ям для захоронення трупів тварин у населених пунктах України встановлюють Правила облаштування і утримання діючих (існуючих) худобомогильників та біотермічних ям для захоронення трупів тварин у населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету ветеринарної медицини України від 27.10.2008 №232, відповідно до п.1.6 розділу 1 яких державний ветеринарно-санітарний контроль та нагляд за дотриманням цих Правил здійснюється установами державної служби ветеринарної медицини відповідно до Закону України "Про ветеринарну медицину" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1075 "Питання Державного департаменту ветеринарної медицини".

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 було створено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення, в тому числі Державну ветеринарну та фітосанітарну службу, приєднавши до Служби, що утворюється, а постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1092 було утворено, в тому числі, Головне управління Держпродспоживслужби в Сумській області, до повноважень якого у галузі ветеринарної медицини та безпечності харчових продуктів, згідно п.п.1 п.4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 №209 відносяться забезпечення на території Сумської області здійснення державного ветеринарно-санітарного нагляду (контролю), державного контролю за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин, за охороною території України від занесення збудників особливо небезпечних хвороб, включених до списку Міжнародного епізоотичного бюро, з територій інших держав або карантинних зон; здійснює державний нагляд (контроль) за організація роботи зі збору, утилізації та знищення загиблих тварин і побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною.

Відтак, суд приходить до висновку, що належним та допустимим доказом на підтвердження стану, площі, розміщення худобомогильника в даному випадку є інформація, надана територіальним органом Держпродспоживслужби (а.с.14-21).

При цьому, докази, надані відповідачем (зворотній бік а.с.34,35), не підтверджують того факту, що спірна земельна ділянка знаходиться саме на території худобомогильника.

Враховуючи вищезазначене, вказана у листі відповідача від 10.06.2019 (а.с.12) підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з посиланням на ч.7 ст.118 Земельного кодексу України є необґрунтованою, а тому не може вважатись мотивованою у розумінні приписів ст.118 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, не дотримався вимог Земельного кодексу України, дане рішення не може відповідати приписам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги про визнання відмови протиправною та її скасування, та про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору в розмірі 768,40 грн., сплаченого ним за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, викладену у листі №Є--7499-3702/21-19, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул.Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), подане у травні 2019, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул.Петропавлівська, 108, м. Суми, 40021, ) витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 вересня 2019 року.

Суддя О.М. Кунець