Справа № 333/1322/19
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 11.07.2019
Справа № 333/1322/19
Провадження № 2-а/334/120/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенанта поліції Отрішка Віталія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2019 року (справа №333/1322/19, провадження №2-а/333/47/19) матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенанта поліції Отрішка Віталія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення 25.04.2019 року надійшли в провадження Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

ОСОБА_1. звернувся з вказаним позовом, в якому просить визнати незаконними дії інспектора щодо складання відносно нього Постанови АР № 648001 від 26.02.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначає, що згідно вказаної постанови 26.02.2019 року він, керуючи автомобілем «Daewoo Lanоs», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись вздовж вул. Новокузнецька у м. Запоріжжі в сторону вул. Привокзальна при зміні напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З вказаною постановою позивач не згоден, вважає її незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з тим, що він правил дорожнього руху не порушував, на його прохання поліцейськими не було надано жодного доказу факту здійснення вказаного адміністративного правопорушення (фото-, відео- кінозйомки), в самій постанові не містяться відомості про технічний засіб, яким було здійснено фіксування правопорушення. Крім того, не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, як того вимагає ч.4 ст.258 КУпАП, оскільки позивач на місці зупинки його транспортного засобу оспорював як сам факт порушення так адміністративне стягнення, накладене на нього.

В судове засідання позивач не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, відзив на позов суду не надав.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані документи і докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено. Згідно ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 26.02.2019 року інспектором роти №2 батальйону №2 Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенантом поліції Отрішком В.С. було складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі АР № 648001, згідно якої на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Згідно вказаної постанови, 26.02.2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanоs», д.н. НОМЕР_1 , рухаючись вздовж вул. Новокузнецька у м. Запоріжжі в сторону вул. Привокзальна, при зміні напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по-батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Стаття 122 ч.2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

В оскаржуваній постанові не зазначено, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху та які саме, у зв`язку з чим дії останнього можна було кваліфікувати за ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вищезгаданим нормам, відповідач не представив суду жодних доказів в підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови та такі в матеріалах справи відсутні. Відтак, доводи позивача не спростовано.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів, на основі яких відповідач встановив наявність адміністративного правопорушення і винність даної особи в його вчиненні, вимоги позову ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Прповадження по данівй справі підлягає закриттю відповідно до положень ст. 286 КАС України.

Позовні вимоги про визнання дій відповідача незаконними у зв`язку з винесенням оскаржуваної постанови не ґрунтуються на вимогах закону і задоволенню не підлягають.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП, відповідно до положень ст. 222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою на те особою.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання позивача на той, факт, що під час зупинки його транспортного засобу працівниками поліції було порушено процедуру розгляду справи та складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, є безпідставними, з огляду на наступне.

У відповідності до правил ст. 258 КУпАП, у передбачених цією статтею випадках протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Відсутність необхідності складати адміністративний протокол застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Крім того, даною статтею передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається і у разі заперечення порушника проти його вчинення.

Відповідно п. 4 розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у ст. 268 КУпАП, серед яких зокрема передбачено право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, але судом встановлено, що при винесені оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані перелічені вказані вимоги КУпАП.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута у його присутності, що підтверджується підписом останнього у постанові.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що доводи позову про незаконність дій відповідача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 6-10, 77, 205, 229, 214-246, 255, 257, 271, 272, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову інспектора роти №2 батальйону №2 Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Запорізькій області лейтенанта поліції Отрішка Віталія Сергійовича АР № 648001 від 26.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. - визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне провадження у відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Турбіна Т. Ф.