Справа № 140/2033/19
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2033/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , в січні 2019 року припинено контракт та його звільнено з військової служби в запас, виключено із списків частини та усіх видів забезпечення.

12.06.2019 позивачу стало відомо, що відповідач протягом 2015 - 2019 років не здійснював виплату позивачу індексацію грошового забезпечення, чим порушив вимоги нормативно-правових актів, вказаних у позовній заяві.

Позивач просить визнати протиправними дії відповідача в частині невиплати йому індексації грошового забезпечення з 01.01.2015 по 31.10.2015, з 01.01.2016 по 02.01.2019, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення з 01.01.2015 по 31.10.2015, з 01.01.2016 по 02.01.2019.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (вих. № 14/7805 від 10.07.2019) (а. с. 20-27) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що з січня по червень 2015 року, в грудні 2018 року та січні 2019 року позивачу була нарахована та виплачена у повному обсязі індексація грошового забезпечення, в інші періоди нарахування та виплата індексації не здійснювалося у зв`язку із відсутністю в кошторисних призначеннях відповідних видатків.

Ухвалою суду від 17.07.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Луцького прикордонного загону про розгляд справи в судовому засіданні (а. с. 34).

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 16.09.2008 по 02.01.2019 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29.12.2018 № 634-ос «По особовому складу» припинено контракт та звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту прапорщика ОСОБА_1 , артиста - аранжувальника вищої категорії оркестру відділу персоналу (а. с. 30), та наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.01.2019 № 1-ос «По особовому складу» ОСОБА_1 виключено із списків особового складу і всіх видів забезпечення (а. с. 29).

Листом від 12.06.2019 № 11/6798 представнику позивача були надані довідки про склад та нараховані суми грошового забезпечення за 2015 - 2019 роки, з яких убачається виплата позивачу індексації в січні 2015 року в сумі 144,80 грн., у листопаді 2015 року в сумі 154,68 грн., у грудні 2015 року в сумі 320,33 грн. та в грудні 2018 року в сумі 71,08 грн. (а. с. 5, 7-8).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (зі змінами, далі - Порядок № 1978), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку №1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

При вирішенні даного спору, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, відповідно до яких виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Як вбачається із матеріалів справи (особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015 - 2018 роки, відзиву на позовну заяву, довідки нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 ), позивачу ОСОБА_1 була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення у такі періоди та у таких розмірах: в січні 2015 року в сумі 144,80 грн., в листопаді 2015 року в сумі 154,68 грн. (в т. ч.: за січень 2015 року в сумі 23,14 грн., за травень 2015 року в сумі 131,54 грн.), в грудні 2015 року в сумі 320,33 грн. (в т. ч.: за червень 2015 року в сумі 320,33 грн.), в грудні 2018 року в сумі 71,08 грн., в січні 2019 року в сумі 4,59 грн. (а. с. 7-9, 2-28). Крім того, у зв`язку із підвищенням у лютому 2015 року грошового забезпечення позивача (у січні 2015 року воно становило 2745,80 грн., у лютому 2015 року - 3337,80 грн.) були відсутні підстави для нарахування сум індексації у місяці підвищення відповідно до Порядку № 1078, тому необхідно дійти висновку про те, що з січня 2015 року по червень 2015 року, в грудні 2018 року та в січні 2019 року позивачу була нарахована та виплачена у повному обсязі індексація грошового забезпечення.

Разом з тим, у період з липня 2015 року по листопад 2018 року індексація грошового забезпечення, всупереч вимогам наведених вище нормативно-правових актів, позивачу не була нарахована та не виплачена.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з липня 2015 року по листопад 2018 року, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з липня 2015 року по листопад 2018 року та про відмову у задоволенні решти позовних вимог (а саме про визнання протиправними дій щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2015 року по червень 2015 року, з грудня 2018 року по 02.01.2019).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з липня 2015 року по листопад 2018 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з липня 2015 року по листопад 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх