Справа № 1640/2396/18
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2019 р.Справа № 1640/2396/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, по справі № 1640/2396/18

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства охорони здоров`я України , Центральної Медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України третя особа Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області

про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України (надалі по тексту відповідач-1), Центральної Медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України (надалі по тексту відповідач-2), третя особа: Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, в якій просила суд:

- визнати дії Міністерства охорони здоров`я України протиправними, вчинених за результатами звернень позивача;

- зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України: встановити ІІ групу інвалідності безтерміново з 14.02.2017; здійснити залік пропущеного терміну переогляду МСЕК за період з 01 липня 2013 року по 14 лютого 2017 року та визнати позивача інвалідом у зазначеному періоді;

- стягнути з Міністерства охорони здоров`я України кошти за нанесену матеріальну шкоду в розмірі неотриманої пенсії за період з 01.07.2013 по 14.02.2017, як інваліда другої групи; та з 14.02.2017 по час винесення рішення суду в розмірі недоотриманої пенсії по інвалідності уразі визнання інвалідом 2 групи; моральну шкоду та шкоду завдану здоров`ю в розмірі 2000000,00 грн;

- визнати протиправними дії Центральної Медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України;

- зобов`язати Центральну Медико-соціальну експертну комісію Міністерства охорони здоров`я України видати нову довідку з акту огляду МСЕК із новим висновком, замість серія АВ №0493488 від 14.02.2017; надіслати відповідні документи до всіх належних організацій для проведення зарахування пільг з житлово-комунальних платежів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Міністерства охорони здоров`я України (вул.Грушевського, 7, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 00012925), Центральної Медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України (вул. Ю.Коцюбинського, буд.9, м. Київ 4, 01004, ідентифікаційний код 38260065), третя особа: Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (просп. Свободи, 66, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 26218015) про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної шкоди повністю.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року по справі № 1640/2396/18 та призначено справу до апеляційного розгляду.

27.08.2019 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якої ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом зобов`язання Міністерство охорони здоров`я України у відповідності до ст. 40 Конституції України, ст. 16 ЗУ Про звернення громадян, п. ї та п. й ст. 6, ст. 73 ЗУ Основи законодавства України про охорону здоров`я, п. 4 ПКМУ 1317 Питання медико-соціальної експертизи Положення про медико- соціальну експертизу, п. 24 ПКМУ №1317 від 03.12.2009р. Питання медико-соціальної експертизи Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, абз. 20 пп. 8 п. 4, теза 6 абз. 14 пп. 8 п. 4, пп. 13 п. 4, п. 8 ПКМУ Про затвердження Положення про Міністерство охорони здоров`я України" від 25 березня 2015р. № 267 доручити Державному закладу Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України (ДЗ ЦМСЕК МОЗ України, вул. Ю. Коцюбинського, буд. 9, м. Київ 4, 01004, ідентифікаційний код 38260065) провести альтернативну медико- соціальну експертизу та встановити:

1. причини(-ну) не проведення своєчасного переогляду ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) у 2013р. ( пропуску чергового переогляду без поважної причини (не з`явлення на черговий переогляд), наявності відмови від чергового переогляду, наявності поважної причини пропуску чергового переогляду);

2. наявності або відсутності підстав для поновлення групи інвалідності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , Паспорт НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ) за період з 01.07.2013р. по 06.02.2017р.;

3. час настання інвалідності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 );

4. наявності або відсутності підстав для визнання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) інвалідом з дитинства 2-ї групи за період з 01.07.2013р. по 06.02.2017р.;

5. наявності або відсутності підстав для визнання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 ) інвалідом з дитинства 2 -ї групи безтерміново з 06.02.2017р.

Суд зазначає, що згідно частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З оглянутих матеріалів адміністративної справи, заяви про забезпечення адміністративного позову, судом не встановлено, станом на час розгляду вказаного клопотання, наявності доказів існування перелічених у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяви про забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Крім того, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Предметом судового розгляду є дії Міністерства охорони здоров`я та Центральної Медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я України щодо неналежного розгляду звернення позивача про встановлення їй інвалідності та зобов`язання видати нову довідку про встановлення інвалідності, здійснити залік пропущеного терміну переогляду, встановити другу групу інвалідності, а тому вимоги позивача в заяві про забезпечення позову про покладення обов`язку на відповідачів провести експертизу і встановити причини непроведення своєчасного переогляду, наявності або відсутності підстав для поновлення групи інвалідності та визнання позивача інвалідом другої групи, встановлення часу настання інвалідності за змістом є фактично вимогою до відповідачів вчинити дії, які є предметом розгляду справи.

Отже, застосування таких заходів забезпечення позову призведе до вирішення справи по суті.

Позивачем на час вирішення заяви не надано до суду обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав, що вказували б на існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Таким чином, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, враховуючи інтереси як позивача, так і відповідача, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст. 150-154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі № 1640/2396/18 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Мінаєва О.М.