Справа № 825/541/18
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(повна)

28 серпня 2019 року м. Чернігів Справа № 825/541/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

за участі секретаря Якуш І.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі головний державний виконавець, заявник) звернувся до суду із заявою, в якій просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 у справі № 825/541/18 та стягнути з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену пенсію за період з січня 2016 по грудень 2017 року в сумі 66972,27 грн.

Обґрунтовуючи заяву головний державний виконавець зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернігівській області перебуває виконавче провадження № 56414670 з виконання виконавчого листа № 825/541/18, виданого 05.05.2018 на виконання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.03.2018, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_2 з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900, ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» згідно наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Відповідачем за вказаний вище період сума пенсії нарахована в розмірі 66972,27 грн, однак позивачу не виплачена. Тобто, рішення суду залишається не виконаним. Оскільки вказане рішення суду може бути виконано лише за участі відповідача, який, в свою чергу, дій спрямованих на виконання рішення суду не вчиняє, головний державний виконавець вважає, що судове рішення має бути виконано шляхом стягнення з відповідача невиплаченої позивачу пенсії за період з січня 2016 року по грудень 2017 року в розмірі 66972,27 грн.

Заявник в судовому засіданні заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі.

Стягувач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти поданої головним державним виконавцем заяви та просить провести розгляд справи за його відсутності.

Боржник в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою, причини неявки суду не повідомив.

Судом встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.03.2018 позов ОСОБА_2 задоволено повністю, зокрема зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_2 з 01.01.2016 року перерахунок та виплату пенсії, як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 № 900, ст.ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» згідно наданої довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських .

Вказане рішення суду набрало законної сили 03.05.2018.

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Чернігівській області від 15.06.2018 № 7564/03-01 позивачу за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 виплачена доплата до пенсії в розмірі 8249,40 грн. Пенсія в розмірі 6 314,51 грн виплачується щомісяця та сума пенсії нарахована за період з січня 2016 року по грудень 2017 року в розмірі 66 972,27 грн відповідачем може бути виплачена тільки після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету України (а.с.65-66).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 17.05.2018 відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 05.05.2018 Чернігівським окружним адміністративним судом № 825/541/18.

Таким чином, виплата пенсії позивачу за період з січня 2016 року по грудень 2017 року, відповідачем нарахована в розмірі 66 972,27 грн, однак на даний час не проведена, в зв`язку з відсутністю фінансування.

Тобто, судове рішення виконано в частині зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, а в частині виплати коштів рішення суду не виконано.

В силу ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Адміністративний позов може містити як вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, так і стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з п.п. 3, 4, 6 ч. 2 вказаної статті у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Аналогічні положення закріплені частиною 2 ст. 14 КАС України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, положення КАС України визначають умови, виконання яких є обов`язковим для задоволення заяви про зміну способу або порядку виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Суд вважає за необхідне зазначити, що встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до ст. 378 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум буде здійснена відповідачем після надходження відповідних коштів із державного бюджету.

В свою чергу, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а14 та в постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись статтями 241-242, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ували складено 03.09.2019.

Суддя О.М. Тихоненко