Справа № 810/2403/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2019 року № 810/2403/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії

Суть спору: Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі - позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про зобов`язання знести за власний рахунок належну відповідачу самочинно реконструйовану частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем без розробленої у встановленому законом порядку проектної документації та без документа, що дає право на виконання будівельних робіт, здійснюється виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку.

Позивач стверджує, що вказане самочинне будівництво здійснюється з істотним порушенням вимог будівельних норм і правил, порушує інтереси суспільства та права окремих громадян, при цьому відповідач відмовляється привести об`єкт самочинного будівництва у відповідність до вимог містобудівного законодавства.

Беручи до уваги викладені обставини, керуючись вимогами статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», позивач звернувся до суду з вимогами про знесення самочинного будівництва.

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 відкрито провадження у справі №810/2403/17, витребувано докази по справі від сторін, закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

15 серпня 2017 року судом був направлений запит про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 до Відділу адресно-довідкової роботи УДМС України у Київській області.

Відповідно до інформації, наданої Відділом адресно-довідкової роботи УДМС України у Київській області, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідає адресі, зазначеній у позовній заяві (а.с. 116)

Судові виклики та повідомлення надсилались відповідачеві за її зареєстрованим місцем проживання. Відповідач у судові засідання, призначені на 15.07.2017, 14.11.2017, 04.06.2019 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2017 зупинено провадження в адміністративній справі №810/2403/17 до 24.10.2017 у зв`язку з клопотанням представника позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.10.2017 поновлено провадження в адміністративній справі №810/2403/17 та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2017 зупинено провадження в адміністративній справі №810/2403/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №757/23478/17-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Сергійчука Кирила Володимировича про визнання дій протиправними, визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 08.02.2017 №А-0802/2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування, яка знаходиться в провадженні Печерського районного суду міста Києва.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 поновлено провадження у справі №810/2403/17.

Постановлено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, визначеними Кодексом адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» та призначено підготовче судове засідання по справі.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, ОСОБА_2 .

У підготовче судове засідання, призначене на 04.06.2019, з`явилась третя особа ОСОБА_2 . Представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомили.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.2019.

02.07.2019 від уповноваженого представника позивача надійшло письмове клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, зважаючи на волевиявлення позивача, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд вирішив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

У період з 07.06.2016 по 15.06.2016 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2015 №976, звернення ОСОБА_2 , що надійшло на урядову гарячу лінію № ІВ-4949742/3 від 20.05.2016 (вх. №10/10-2405/11 від 24.05.2016), направлень від 25.06.2016 №45.16/01, від 13.06.2016 №45.16/01/П було проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: Київська область, м. Фастів, вул. С. Петлюри (Червона), 18.

Перевірка проведена у присутності ОСОБА_1 (відповідача) та представника відповідача ОСОБА_3 , повноваження якого підтверджуються довіреністю від 15.10.2015 №1892 (том 1, а.с. 21).

Результати перевірки оформлені актом від 14.06.2016 (том 1, а.с.14).

Під час перевірки виявлено, що на земельних ділянках та частині житлового будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції частини житлового будинку шляхом прибудови приміщень (виконано роботи з влаштування фундаменту, мурування стін (з газоблоків) на рівні першого поверху в плані 10,15 Ч9,0 Ч5,6 м та розпочато будівельні роботи з мурування стін на рівні другого поверху).

Перевіркою встановлено, що вказані будівельні роботи розпочаті без отримання вихідних даних для проектування та здійснюються без розробленої в установленому законом порядку проектної документації та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт, чим порушуються вимоги статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З огляду на виявлені порушення вимог містобудівного законодавства, на підставі акту від 14.06.2016 Департаментом ДАБІ у Київській області були видані ОСОБА_1 приписи:

- №С-1406/2 від 14.06.2016, яким ОСОБА_1 зобов`язано у термін до 31.12.2016 усунути виявлені в акті від 14.06.2016 порушення вимог містобудівного законодавства (том1, а.с. 24);

- №С-1406/3 від 14.06.2016, яким ОСОБА_1 зобов`язано зупинити будівельні роботи (том 1, а.с. 25).

Акт перевірки від 14.06.2016 та приписи від 14.06.2016 №С-1406/2, №С-1406/3 отримані ОСОБА_1 особисто.

19 січня 2017 року Департаментом ДАБІ у Київській області було видано направлення для проведення позапланової перевірки щодо виконання ОСОБА_1 вимог припису від 14.06.2016 №С-1406/2 та від 14.06.2016 №С-1406/3 (том 1, а.с. 28).

За результатами проведеної у період з 24.01.2017 по 30.01.2017 позапланової перевірки виконання ОСОБА_1 вимог припису про усунення виявлених порушень від 14.06.2016 №С-1406/2 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області був складений акт від 30.01.2017.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 станом на 24.01.2017 продовжує виконання будівельних робіт на земельній ділянці та частині житлового будинку, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 : виконано будівельні роботи з мурування стін (з газоблоків) другого поверху, влаштоване перекриття та влаштована покрівля з покриттям металопрофілем; також виконано роботи по заповненню віконних та дверних прорізів (том 1, а.с. 29).

З огляду на виявлені порушення вимог містобудівного законодавства, на підставі акту від 30.01.2017 Департаментом ДАБІ у Київській області був виданий ОСОБА_1 припис від 30.01.2017 №С-3001/2, яким відповідача зобов`язано усунути виявлені порушення в строк до 28.04.2017 (том 1, а.с. 33).

04 травня 2017 року Департаментом ДАБІ у Київській області було видано направлення для проведення позапланової перевірки щодо виконання ОСОБА_1 вимог припису від 30.01.2017 №С-3001/1 (том 1, а.с. 36).

За результатами проведеної у період з 04.05.2017 по 12.05.2017 позапланової перевірки виконання ОСОБА_1 вимог припису від 30.01.2017 №С-3001/1 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області був складений акт від 12.05.2017 (том 1, а.с. 37).

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 вимог припису від 30.01.2017 №С-3001/1 не виконала.

Вважаючи, що відповідачем здійснюється самочинне будівництво, що порушує права та інтереси інших осіб, здійснити перебудову якого відповідач відмовляється, позивач звернувся до суду з вимогою про його знесення.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 № 687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038-VI).

Як встановлено частиною 1 статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 3038-VI проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з частиною 1 статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частиною 5 статті 29 Закону № 3038-VI передбачено, що містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Згідно з частиною 10 статті 29 Закону № 3038-VI завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об`єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону № 3038-VI технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.

Частиною 1 статті 31 Закону № 3038-VI передбачено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 3038-VI щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом частин 2-5 цієї ж статті особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Наведеним положенням кореспондують приписи статті 38 Закону № 3038-VI, відповідно до частини 1 якої у разі виявлення факту самочинного будівництва обєкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України № 3038-VI за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом за наявності однієї з таких умов: (1) вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, (2) вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, (3) вони збудовані або будуються з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Об`єкти самочинного будівництва, перебудова яких з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм, є неможливою, підлягають знесенню.

Тобто, для прийняття рішення про знесення об`єкта будівництва, слід обов`язково встановити наявність умов, передбачених статтею 376 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку із статтею 38 Закону № 3038-VI, а саме: (1) істотне відхилення від проекту або його відсутність; (2) суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб; (3) істотного порушення будівельних норм і правил; (4) неможливість проведення перебудови об`єкта з метою усунення порушень або відмова особи від її проведення; (5) невиконання припису про усунення порушень.

Перевіряючи обґрунтованість висновків органу державного архітектурно-будівельного контролю, судом встановлено, що під час позапланової перевірки відповідача було здійснено виїзд на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Посадовими особами позивача було встановлено, що на вказаній земельній ділянці ОСОБА_1 виконуються будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку, а саме виконані роботи з мурування стін на рівні першого та другого поверху, влаштоване перекриття та покрівля з покриттям металопрофілем, також виконані роботи по заповненню віконних та дверних прорізів, що підтверджується матеріалами фотофіксації.

Водночас, як вбачається з Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, документи, що дають право на виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 не реєструвались.

Беручи до уваги викладене та враховуючи обставини, встановлені у рамках державного архітектурно-будівельного контролю, суд дійшов висновку, що будівельні роботи на об`єкті будівництва за адресою: Київська область АДРЕСА_3 м. Фастів АДРЕСА_3 вул. С. Петлюри (Червона), 13 здійснюються:

- без розробленої та погодженої у встановленому законом порядку проектної документації, у тому числі без отримання вихідних даних (технічних умов);

- без отримання у встановленому законом порядку документа, що дає право на виконання будівельних робіт.

Оскільки будівельні роботи на вказаному об`єкті будівництва відбуваються без розробленої та затвердженої проектної документації та вихідних даних, суд також дійшов висновку, що вказані будівельні роботи здійснюються з істотним порушенням вимог будівельних норм і правил, зокрема, ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Таким чином, об`єкт будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є самочинним.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Судом встановлено, що позивачем використано всі передбачені законодавством заходи, однак, відповідач добровільно не виконав вимоги виданих позивачем приписів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оскаржив в судовому порядку дії контролюючого органу щодо проведення позапланової перевірки та складені відносно нього постанови, протокол та приписи.

Судом встановлено, що постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.03.2017 у справі №757/32976/16-а було, зокрема, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, ОСОБА_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови, протоколу, приписів.

Визнано незаконним та скасовано припис головного інспектора будівельного нагляду інспекцій, контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Крупка Романа Олександровича, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № С-1406/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за наслідками позапланової перевірки за направленням на здійснення позапланової перевірки 25.05.2016 за №45.10/01 та №45.16/01/П дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва: реконструкція частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , замовником гр. ОСОБА_1 .

При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.05.2017 було задоволено апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області та скасовано постанову Печерського районного суду м. Києва від 10.03.2017 та ухвалено нову, якою відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, постанови по справі про адміністративне правопорушення, протоколу про адміністративне правопорушення та їх скасування.

Поряд з цим, суд підкреслює, що вказана самочинна реконструкція частини житлового будинку призводить до порушень законних прав та інтересів третіх осіб у справі, що підтверджується наявними у справі заявами та зверненнями.

Так, на підставі звернення ОСОБА_2 комісією Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Фастівської міської ради здійснено обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та складено акт від 28.04.2016, у якому комісією встановлено, що прибудова ОСОБА_1 , до зовнішніх стін частин будинку виконана з порушенням ДБН 360-92* відносно встановленого паркану, оскільки відстань від прибудови до паркану становить менше 1 м. Крім того, комісією виявлено, що самовільно зведені зовнішні стіни частини будинку відокремлені від суміжної міжквартирної перегородки, що сприяє замоканню внаслідок атмосферних опадів, до того ж не враховані роботи по укріпленню та утепленню зазначеної перегородки (том 2, а.с. 7).

22 липня 2016 року комісією Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Фастівської міської ради за зверненням Іванової С.М. повторно здійснено обстеження домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_1 не виконані вимоги комісії від 28.04.2016 по укріпленню та утепленню квартирної перегородки, що призвело до виникнення сирості в квартирі та підвальному приміщенні ОСОБА_2 . В підвальне приміщення ОСОБА_1 потрапляють атмосферні опади, що слугує причиною замокання підвалу ОСОБА_2 , внаслідок чого перекриття між першим поверхом та підвальним приміщенням вкрите гниллю та містить прогин. В частині житлового будинку ОСОБА_2 віконна рама з північно-західної сторони будинку відійшла від вертикалі та не відчиняється (том 2, а.с.8).

Таким чином суд вважає, що об`єкт самочинного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , порушує права та інтереси інших жителів реконструйованого житлового будинку.

Встановлені під час розгляду справи обставини дають підстави для висновку, що відповідач не виконує вимоги приписів про усунення порушень містобудівного законодавства та відмовляється від перебудови об`єкта самочинного будівництва з метою усунення порушень вимог містобудівного законодавства, усунення порушених прав інших осіб.

Під час розгляду справи позивач довів належними і достатніми доказами, що об`єкт будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , має ознаки самочинного, позаяк він будується без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту та з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Оскільки відповідач відмовляється здійснити перебудову вказаного об`єкту самочинного будівництва з метою приведення його у відповідність до вимог містобудівного законодавства та усунення порушень прав інших осіб, суд дійшов висновку про необхідність його знесення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача про здійснення відповідачем самочинного будівництва та щодо наявності визначених у законі підстав для його знесення, відповідач не надала.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) знести за власний рахунок належну ОСОБА_1 самочинно реконструйовану частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного тексту рішення 09.08.2019.

Суддя Кушнова А.О.