Справа № 640/4949/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 р.Справа № 640/4949/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці Державної фіскальної служби на рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зуб Г.А., м. Харків, повний текст складено 22.07.19 року по справі № 640/4949/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Харківської митниці Державної фіскальної служби

про скасування рішень суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Харківської митниці ДФС про порушення митних правил №3460/80700/18 від 21.02.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 28336,32 грн., а провадження закрити.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 липня 2019 року позов задоволено частково.

Постанову Харківської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №3460/80700/18 від 21 лютого 2019 року за ст. 485 МК України у відношенні ФОП ОСОБА_1 скасовано. Справу про адміністративне правопорушення закрито. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивачем у МД не вірно зазначено ставку акцизного податку, в результаті чого сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті склала 9445,44 грн., що свідчить про протиправність дій позивача спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів. А форма вини вчиненого правопорушення можлива також з необережністю.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 20.12.2018 року до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС ФОП ОСОБА_1 для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA807190/2018/024904, де у графі №31 «Вантажні місця та опис товару» зазначено наступну інформацію: автомобіль легковий, з двигуном внутрішнього згорання із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1500 см3, але не більше як 2500 см3, що використовувався понад 5 років, призначений для перевезення людей по дорогах загального користування: Автомобіль марки AUDI модель А6 -1 шт., модельник рік 2001 р., календарний рік виготовлення 2000 р., номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 2496 см3, потужність 110 кВт, колір синій, місця для сидіння -5, колісна формула 4*2, тип кузова універсал, номер шасі немає даних, був у використанні, транспортний засіб відповідає екологічним нормам рівня Євро 3, торгівельна марка: AUDI, виробник: AUDI AG, країна виробництва: DE. В графі 47 «Нарахування платежів» позивач неумисно через неуважність вказала: основу нарахування акцизного податку з об`ємом двигуна 2200 см3 та коефіцієнту віку (Квік) 14, замість об`єму двигуна 2496 см3 та коефіцієнту (Квік) 15. В результаті загальна сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті при оформленні вказаної митної декларації становить 9445,44 грн.

За вказаним фактом відносно позивача було складено протокол про ПМП №3460/80700/18 від 27.12.2018 року за ст. 485 МК України, примірник якого позивач отримала 27.12.2018 року.

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС від 21.02.2019 року в справі про порушення митних правил №3460/80700/18 року визнано винним позивача у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 28336 грн. 32 коп.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано взагалі будь-яких доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статею 485 МК України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Вказана стаття Митного кодексу України передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органів доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що зазначеною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов`язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 2 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини 5, 6 статті 264 Митного кодексу України).

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України.

Письмові докази свідчать, що 20.12.2018 року до митного поста «Харків-автомобільний» Харківської митниці ДФС ФОП ОСОБА_1 для митного контролю та митного оформлення було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA807190/2018/024904, де у графі №31 «Вантажні місця та опис товару» зазначено наступну інформацію: автомобіль легковий, з двигуном внутрішнього згорання із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), з робочим об`ємом циліндрів двигуна понад 1500 см3, але не більше як 2500 см3, що використовувався понад 5 років, призначений для перевезення людей по дорогах загального користування: Автомобіль марки AUDI модель А6 -1 шт., модельник рік 2001 р., календарний рік виготовлення 2000 р., номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 2496 см3, потужність 110 кВт, колір синій, місця для сидіння -5, колісна формула 4*2, тип кузова універсал, номер шасі немає даних, був у використанні, транспортний засіб відповідає екологічним нормам рівня Євро 3, торгівельна марка: AUDI, виробник: AUDI AG, країна виробництва: DE. В графі 47 «Нарахування платежів» позивач неумисно через неуважність вказала: основу нарахування акцизного податку з об`ємом двигуна 2200 см3 та коефіцієнту віку (Квік) 14, замість об`єму двигуна 2496 см3 та коефіцієнту (Квік) 15. В результаті загальна сума недобору митних платежів, що підлягали сплаті при оформленні вказаної митної декларації становить 9445,44 грн.

За вказаним фактом відносно позивача було складено протокол про ПМП №3460/80700/18 від 27.12.2018 року за ст. 485 МК України, примірник якого позивач отримала 27.12.2018 року.

Постановою заступника начальника Харківської митниці ДФС від 21.02.2019 року в справі про порушення митних правил №3460/80700/18 року визнано винним позивача у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді 300% несплаченої суми митних платежів, що складає 28336 грн. 32 коп.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку сам по собі факт зазначення позивачем невірного об`єму двигуна та коефіцієнту віку в декларації не може бути доказом того, що її дії були направлені на несплату митних платежів у формі прямого умислу, якщо інші відомості, необхідні для визначення графи «Нарахування», є достовірними та додані декларантом до ЕМД.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладених в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Судом встановлено та не заперечується представником відповідача, що дійсно позивачем в заявленій ЕМД в графі « 31» зазначені інші дані автомобілю, однак вказані відомості не призвели до зменшення митних платежів, оскільки їх сплачено з переплатою навіть якщо б позивач зазначила вірні відомості, та до ЕМД додано всі документи, що містять вірні відомості, а тому доказів того, що в діях декларанта є особлива мета та вина у формі прямого умислу відповідачем не надано.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що на позивача складено протокол про ПМП через 7 днів після подання декларації, хоча позивач мала право подати на протязі 10 днів уточнюючу декларацію.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2019 року по справі № 640/4949/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 29.08.2019 року