Справа № 290/364/19
Суддя: Бабич С. В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 серпня 2019 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Бабича С.В., з участю секретаря судового засідання Строган Л.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Поліщук Анастасії Анатоліївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та визнання дій суб"єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, -

В С Т А Н О В И В :

18 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Романівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Поліщук А.А., в якому просить скасувати постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 281288 від 10 квітня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн, за те, що він керуючи автомобілем Mercedes-Benz E 200 по вул. Соборній,26 в м. Вінниця, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено"та при перевірці документів не пред`явив поліс страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху України.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та не обґрунтованою, оскільки відомості, що зазначені у ній, не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він на вимогу поліцейського пред`явити поліс страхування власників наземних транспортних засобів, одразу не мав можливості його надати, оскільки він не керував транспортним засобом. Однак, незважаючи на пояснення позивача, відповідач одразу виніс оскаржену постанову без врахування його пояснень.

Крім того, відповідачем було порушено вимоги статті 280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи винен позивач у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також позивач звертає увагу суду на те, що постанова виносилась без жодних доказів, які підтверджували факт вчинення останнім правопорушення передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

В судове засідання позивач не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представником відповідача подано до суду відзив, в якому зазначено, що відповідач мав всі законні підстави, у порядку скороченого провадження, прийти до висновку про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Окрім цього, представником відповідача до відзиву додано диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Поліщук А.А. було винесено постанову, згідно якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення штраф у розмірі 425,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 10 квітня 2019 року о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mercedes-Benz E 200 по вул. Соборній,26 в м. Вінниця, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено"та при перевірці документів не пред`явив поліс страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив пункт 2.4 Правил дорожнього руху України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання про необхідність часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Вимогами частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судовинства України (далі КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний суд України в своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 (далі - Рішення) зазначив, що провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Також у Рішенні зазначено, що КУпАП визначає систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності (пункт 2.2 Рішення).

Щодо можливості притягнення особи до відповідальності у так званому у скороченому провадженні, у Рішенні зазначено , що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Тобто, позиція суду полягає у тому, що навіть у випадку, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, стадія фіксації адміністравного правопорушення та формування матеріалів справи є обов"язковою і має передувати такому розгляду справи.

Отже, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

Якщо особа заявляє обґрунтовані клопотання про ознайомлення зі справою, про допуск захисника, про приєднання доказів тощо, то ці клопотання мають бути розглянуті, а права особи, яка притягується до відповідальності, забезпечені.

Лише після цього особа, яка розглядає справу, має оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Це пов`язано з тим, що силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З наведених норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Судом встановлено, що представником відповідача було надано відеодиск, на якому зафіксовано факт спілкування позивача із інспекторами поліції. Доказів, які підтверджували факт керування позивачем вищевказаним автомобілем та зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", представником відповідача надано не було, а відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом без документів зазначених в пункті 2.1 ПДР України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

З приводу позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

За змістом статті 287 КАС України винесену поліцейським постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Саме постанова поліцейського у справі про адміністративне правопорушення має безпосередній вплив на стан суб`єктивних прав та обов`язків особи, відносно якої складено постанову. У разі судового оскарження постанови при вирішенні спору судом підлягають оцінці і підстави притягнення до адміністративної відповідальності, а також проводиться перевірка доведеності факту порушення водієм правил дорожнього руху.

У спірних відносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для позивача є постанова у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 281288 від 10 квітня 2019 року (акт індивідуальної дії).

Враховуючи, що поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Поліщук А.А. фактично реалізована її компетенція на розгляд справи про адміністративне правопорушення, в результаті чого винесено рішення - постанову про накладення адміністративного стягнення, оспорювані дії щодо складення постанови не є юридично значимими для позивача та такими, що порушують його права та інтереси.

Отже, вимоги про визнання протиправними дій відповідача пов`язані виключно з незгодою з оскаржуваною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП, скасування якої є належним і достатнім способом захисту прав позивача у спірних відносинах.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 241-246 268, 271, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Постанову поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Поліщук Анастасії Анатоліївни серії НК № 281288 від 10 квітня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 425,00 грн скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Бабич