Справа № 805/4880/16-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2019 року

Київ

справа №805/4880/16-а

адміністративне провадження №К/9901/36308/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Пасічник С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року у складі судді Бабіча С.І. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у складі суддів Власенко Л.А., Гайдара А.В., Ханової Р.Ф. у справі № 805/4880/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» до Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Горлівське АТП» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - податковий орган, контролюючий орган, відповідач у справі) про скасування податкових повідомлень-рішень від 30 вересня 2016 року № , якими до позивача застосовано штраф у сумі 78786,75 грн та № , якими до позивача застосовано штраф у сумі 4832,97 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

27 лютого 2017 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року позов задоволено, скасовано податкові повідомлення-рішення від 30 вересня 2016 року № та № .

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій висновувалися з недоведеності податковим органом правомірності прийняття спірних податкових повідомлень -рішень.

У липні 2017 року відповідач подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій він, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги той факт, що Товариство не скористалося наданою йому державою можливістю та не звернулося до податкового органу для вирішення питання про розстрочення або відстрочення податкового боргу з податку на додану вартість.

20 липня 2017 року Вищим адміністративним судом України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача, справу №805/4880/16-а витребувано з Донецького окружного адміністративного суду.

12 березня 2018 року матеріали касаційного провадження №К/9901/36308/18 передані з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду.

26 липня 2018 року ухвалою Верховного Суду матеріали касаційного провадження прийнято до провадження, справа №805/4880/16-а повторно витребувана з суду першої інстанції.

22 листопада 2018 року справа № 805/4880/16-а надійшла на адресу Верховного Суду.

Заперечення або відзив від платника податків до Суду на касаційну скаргу податкового органу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Касаційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій позивач зареєстрований як юридична особа, , перебуває на обліку у відповідача.

20 вересня 2016 року податковим органом проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати сум податкових зобов`язань, зазначених платником податку в поданих ним податкових деклараціях з податку на додану вартість за червень 2014 року травень 2016 року, за результатами якої складено акт від 20 вересня 2016 року №202/12/35063511 (далі - акт перевірки).

Згідно з висновками акта перевірки податковим органом встановлено порушення Товариством пункту 54.1 статті 54, пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, а саме порушення строку сплати суми узгоджених податкових зобов`язань, визначених платником у податкових деклараціях за червень 2014 року - травень 2016 року.

На акт перевірки позивачем подані заперечення, які висновком відповідача про результати розгляду заперечень залишені без задоволення.

30 вересня 2016 року на підставі висновків акта перевірки податковим органом прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № за затримку від 45 до 259 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 393933,75 грн позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 78786,75 грн.

Податковим повідомленням-рішенням № за затримку від 15 до 27 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 48329,70 грн позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 4832,97 грн.

Сертифікатом (висновком) від 08 січня 2015 року №2485 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промисловою палатою України засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 01 серпня 2014 року Товариством при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Перевіривши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги Суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для скасування судових рішень, виходячи з наступного.

За приписами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні органу державної податкової служби виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75).

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу.

А відтак, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Разом з тим, зважаючи на вимоги наведених норм права, вбачається відсутність у відповідача повноважень під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність сплати податкових зобов`язань, оскільки камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки. Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності, а також своєчасність та повнота сплати податків під час камеральної перевірки не здійснюється.

Водночас, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України. При цьому необхідно зазначити, що враховуючи внесені зміни до Податкового кодексу України Законом України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів можуть бути предметом камеральної перевірки з 01 січня 2017 року.

Таким чином, зважаючи на вимоги наведених норм права, вбачається відсутність у контролюючого органу у 2016 році повноважень під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність сплати позивачем податків, оскільки, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом під час здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України.

У даному випадку, відповідач, здійснюючи дослідження питань своєчасності сплати позивачем самостійно визначених сум податкових (грошових) зобов`язань, вийшов за межі предмету камеральної перевірки, у зв`язку з чим прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення - рішення є протиправними.

Поряд з цим колегія суддів зазначає про помилковість висновків, якими суди попередніх інстанцій обґрунтували свої рішення, а саме що законодавець спеціальною нормою - пунктом 3 розділу II Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIIІ, встановив імперативну заборону на проведення органами Державної фіскальної служби України перевірок суб`єктів господарювання у 2015 та 2016 роках, зокрема і камеральних, оскільки з аналізу вищезазначеної норми, вбачається, що запроваджені наведеним Законом обмеження не стосуються камеральних перевірок, які є функцією здійснення повноважень контролюючим органом.

На користь такого висновку свідчить і мета, з якою був прийнятий Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", а саме зменшення адміністративного навантаження на суб`єктів господарювання з річним оборотом менше 20 мільйонів грн, а також із метою ефективного використання ресурсів фіскальних органів було тимчасово обмежено здійснення щодо таких платників податків окремих видів податкових перевірок, проведення яких потребувало значних зусиль як із боку контролюючих органів, так і платників податків. Разом із тим, проведення камеральних перевірок через їх спрощену процедуру не вимагає від платників податків будь-яких витрат часу та ресурсів, не створює для платників будь-якого додаткового адміністративного навантаження та не заважає нормальному перебігу їх господарської діяльності.

Викладене свідчить, що суди як першої так і апеляційної інстанції дійшли помилкового висновку про порушення процедури проведення камеральної перевірки з посиланням на дію мораторію в даний період на проведення таких перевірок, однак помилковість висновку суду попередньої інстанції не призвела до прийняття невірного по суті спору рішення.

За приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

В межах розгляду даної справи має місце неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, що призвело до зміни мотивувальної частини судового рішення, яке відповідає закону, зазначене є підставою для зміни мотивувальної частини рішень судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Бахмутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2017 року у справі №805/4880/16-а змінити в мотивувальній частині, в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду