Справа № 188/702/19
Суддя: Кривошея С. С.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 188/702/19
Провадження №2-а/0186/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м.Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Кривошеї С.С. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Реуцькової Анастасії Володимирівни, третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративною позовною заявою до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Реуцькової Анастасії Володимирівни, третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.05.2019 року керував транспортним засобом СІТRОЕN д.н.з. НОМЕР_1 близько 12.00 години в смт. Слобожанське шосе по вул. 8 березня його автомобіль було зупинено працівниками патрульної поліції. Інспектор попросив надати йому документи, а саме, посвідчення водія та страховий поліс. На його питання, що було причиною зупинки, інспектор нічого йому не пояснила, а натомість видала постанову серії ЕАВ №1155558 про порушення ним п.2.1 ПДР та відповідно стягнення до ч.1 ст. 126 КУпАП. Все сталося так швидко, що він навіть не встиг надати поліс страхування.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та не доведеним, а постанова про накладення на нього адміністративного стягнення серії ЕАВ №1155558 від 17.05.2019 року у вигляді штрафу в сумі 425 гривень підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Він не згоден з притягненням його до адміністративної відповідальності через те, що він не мав змоги навіть нічого пояснити. При ньому були всі документи, в тому числі і страховий поліс.

Крім того відповідно до п. 21.2 ст. 21 Закону України «Про дорожній рух» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху (1306-2001-п) та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; ( Абзац другий пункту 21.2 статті 21 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3565А-VІ ( 3565-17 ) від 05.07.2011) органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Він не порушував правил дорожнього руху, а тому не розумів причину зупинки його інспектором, йому ніхто нічого не пояснював, в свою чергу його пояснень ніхто не слухав, а натомість вручили йому постанову, тобто не вчинили ніяких дій для належності доказів щодо вищевказаного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім постанови про адміністративне правопорушення із зазначенням суті виявленого правопорушення, інших доказів які б спростовували його доводи та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності надано не було.

Сама постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не може бути доказом, оскільки за своєю суттю є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке має бути прийнято на підставі наявних доказів, що відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

За таких обставин обставин він вважає, що винесену постанову по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності слід визнати незаконною, та скасувати.

Відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області області Реуцькова Анастасія Володимирівна позов не визнала та надала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого 17.05.2019 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що водій керував ТЗ СIТROEN JUMPER, державний номерний знак НОМЕР_2 , в Дніпропетровській області, Дніпровському районі в смт. Слобожанське, по вул. 8 Березня, в районі будинку 3А, під час вимушеної зупинки не включив аварійну світлову сигналізацію та не мав при собі поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 .ґ. ПДР - Відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. На відео запису з нагрудного відео реєстратора зафіксовано правопорушення позивача, а саме те, що він після зупинки не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, та не надав поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів на неодноразову вимогу працівника поліції. Розгляд справи відбувався згідно чинного законодавства. Позивач у своїй позовній заяві надає суду пояснення, які не відповідають дійсності та спростовуються іншими матеріалами справи.

Відповідно до письмових пояснень третьої особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, згідно з вимогами ч. 4 р. 1 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.07.2015 (зі змінами) (надалі - Положення) Департамент патрульної поліції організовує діяльність підрозділів патрульної поліції та здійснює контроль за їх діяльністю. П. 32 ч. 1 р. III Положення передбачено, що Департамент патрульної поліції відповідно до завдань патрульної поліції організовує забезпечує та контролює діяльність підрозділів Департаменту патрульної поліції та працівників. Відповідач є посадовою особою управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, тому рішення у справі безпосередньо впливає на права, свободи, інтереси або обов`язки Департаменту патрульної поліції у разі пред`явлення вимог про стягнення матеріальних збитків або моральної шкоди.

Відповідно до ст. 51, ч. 1 ст. 165 КАСУ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, мають право викладати свої аргументі міркування на підтримку або заперечення проти позову. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 КАСУ.

Вважаємо позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

17.05.2019 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що водій керував ТЗ СIТROEN JUMPER, державний номерний знак НОМЕР_2 , в Дніпропетровській області, Дніпровському районі в смт. Слобожанське, по вул. 8 Березня, в районі будинку 3А, під час вимушеної зупинки не включив аварійну світлову сигналізацію та не мав при собі поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 .ґ. ПДР - Відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Вважає, що відповідач діяв в рамках Закону та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи слідує, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки, керуючи транспортним засобом СIТROEN JUMPER, державний номерний знак НОМЕР_2 , 17 травня 2019 року об 11 годині 48 хвилин, в Дніпропетровській області, Дніпровському районі в смт. Слобожанське, по вул. 8 Березня, в районі будинку 3А, під час вимушеної зупинки не включив аварійну світлову сигналізацію та не мав при собі поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 .ґ. ПДР - Відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Позивач не заперечує факту не пред`явлення відповідачу передбачених законодавством документів, однак, вважає відсутніми підстави для зупинки та перевірки таких документів.

Слід зазначити, що вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу, визначений приписами ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Так, відповідно до положень вказаної статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту. (ч. 1)

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. (ч. 3)

З матеріалів справи вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу позивача стала наявність підозри у працівників патрульної поліції щодо причетності останнього до ДТП, зважаючи на наявність у автомобіля характерних для ДТП пошкоджень, зокрема розбитий стоп-сигнал, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери відповідача (диск а.с. 25). У зв`язку з чим для перевірки вказаних фактів працівники патрульної поліції запропонували надати позивачу посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів. На що, працівники патрульної поліції отримали відмову.

Між тим, саме пред`явлення для перевірки документів, зазначених в п.2.1 ПДР України, включаючи і поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, є одним із обов`язків водія.

В матеріалах справи є поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АО/1053124 від 16 травня 2019 року транспортного засобу СIТROEN JUMPER, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Сама по собі наявність поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів не спростовує факту адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 126 КУпАП, об`єктивна сторона якого полягає, зокрема, у непред`явленні такого документа на вимогу працівників поліції.

Згідно з ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери інспектора поліції, позивач був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що у автомобіля СIТROEN JUMPER, державний номерний знак НОМЕР_2 був розбитий стоп-сигнал, при вимушеній зупинці позивач не увімкнув світлову сигналізацію та на неодноразове прохання працівника поліції надати поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів - не пред`явив.

Приписами п. 2.4 Правил дорожнього руху, визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

За невиконання вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху, передбачена адміністративна відповідальність, згідно ст.126 КУпАП (ч.1), керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, за змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (зокрема порушення ч.1 ст.126 КУпАП).

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Отже, з огляду на наведені обставини та законодавчі приписи, виходячи з того, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, суд вважає правомірним винесення поліцейським спірної постанови без складання відповідного протоколу, оскільки відповідач є уповноваженим працівником підрозділу Національної поліції, який має право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Відповідно до п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Отже, чинним законодавством встановлено безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особою, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Згідно з п.21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення позивачем надано не було. Підтвердження наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність належними і допустимими доказами доведено не було.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Реуцькової Анастасії Володимирівни, третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.С. Кривошея.