Справа № 240/9074/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 вересня 2019 року м. Житомир справа №240/9074/19
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 перерахованої пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області протиправно відмовляє у виплаті ОСОБА_1 перерахованої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, чим, на думку позивача, не виконує рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі №806/2076/18.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08 липня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи.
Вказує, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі №806/2076/18 було виконано відповідачем належним чином та у повному обсязі, а виплата перерахованої пенсії була проведена у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів від 22 серпня 2018 року №649.
Враховуючи вищевикладене, наголошує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у межах спірних правовідносин діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (а.с. 26-30).
В судовому засіданні, призначеному на 29 липня 2019 року о 12:00, судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 27 серпня 2019 року о 12:00 для надання сторонами додаткових доказів, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 29 липня 2019 року.
27 серпня 2019 року позивачем до відділу документального забезпечення суду подано клопотання в порядку статті 79 КАС України з додатками (а.с. 37-38).
В судове засідання, призначене на 27 серпня 2019 року о 12:00, прибули позивач та представник відповідача.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про подальший розгляд справи у порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 27 серпня 2019 року.
Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Положеннями статті 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною четвертою статті 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З 01 січня 2009 року позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років.
Вказані обставини також підтверджуються наявною у матеріалах справи випискою про перерахунок пенсії із пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 43).
Факт проведення перерахунку пенсії підтверджується наявною у матеріалах справи випискою про перерахунок пенсії із пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 41).
Крім того, позивачу було проведено перерахунок пенсії з 01 серпня 2018 року, за результатами якого загальний розмір пенсії складає 9 485, 42 грн, що підтверджуються наявною у матеріалах справи випискою про перерахунок пенсії із пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 42).
ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою щодо роз`яснення порядку виплати перерахованої пенсії та листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вих. №Т-3360 від 05 серпня 2018 року позивачу роз`яснено, що пенсія в новому розмірі та доплата за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року буде зарахована на рахунок у серпні 2018 року. Крім того, повідомлено, що виплата різниці між розміром пенсії на виконання рішення суду та розміром пенсії згідно перерахунку, за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року буде виплачена позивачу у порядку, визначеному Постановою Кабінету міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 (а.с. 38).
Позивач повторно звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою щодо роз`яснення порядку виплати перерахованої пенсії та листом відповідача вих. №Т-4686 від 19 листопада 2018 року ОСОБА_1 повідомлено, що доплата до пенсії за період з 01 січня 2018 року по 31 липня 2018 року в сумі 13 323,73 грн була зарахована на рахунок позивача 06 серпня 2018 року. Позивачу також роз`яснено, що сума перерахованої пенсії за рішенням суду за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року буде виплачена позивачу у порядку, визначеному Постановою Кабінету міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 та Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 (а.с. 18 та зворот).
Не погоджуючись із наданою відмовою та вважаючи її протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Основного Закону встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до статті 117 Основного Закону, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії , далі - Закон №2262-XII).
Частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII закріплено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до №2262-XII, визначено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 13 лютого 2008 року №45 (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії , далі - Порядок №45).
Відповідно до пункту 1 Порядку №45, пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
24 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103 (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії, далі - Постанова №103).
Пунктом 1 Постанови №103 передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704.
При цьому, пунктом 2 Постанови №103 передбачено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
Суд зазначає, що Постанова №103 на час проведення перерахунку пенсії була чинною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин. При цьому, вказана постанова не встановлює обмеження виплати пенсії, а лише розстрочує її виконання з огляду на відсутність належного бюджетного фінансування, що за своїм змістом не суперечить статті 116 Конституції України щодо повноважень Кабінету Міністрів України з приводу забезпечення проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування. Дана постанова не змінює регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсії, а лише визначає порядок виплати перерахованих пенсій.
Зазначена позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 02 травня 2018 року у справі №818/1076/18 (Пз/9901/32/18).
Стосовно доводів позивача в частині необхідності виплати перерахованої частини пенсії одним платежем та в повному обсязі, суд зазначає наступне.
Виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, та членам їх сімей згідно зі статтею 8 цього Закону забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до частини першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
Згідно із пунктами 20, 29 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушеннями бюджетного законодавства.
22 серпня 2018 року Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду; установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою №649 (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії, далі - Порядок №649).
В пункті 1 Порядку №649 зазначено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Згідно із пунктом 3 Порядку №649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
Пунктом 4 Порядку №649 визначено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Відповідно до пункту 5 Порядку №649, для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Згідно з пунктом 6 Порядку №649, перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).
Пунктом 10 Порядку №649 передбачено, що виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.
Так, у відповідності до наявного у матеріалах справи витягну з реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року у справі №806/2076/18 зареєстровано за №562. Дата надходження судового рішення до боржника: 14 червня 2018 року. Заборгованість по пенсії: 45 681,36 грн за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року (а.с. 39-40).
Таким чином, відповідач при виконанні рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2018 року, як орган державної влади зобов`язаний діяти лише в межах чинного законодавства та з врахуванням вимог Порядку №649.
При цьому, суд звертає увагу на ту обставинну, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не заперечує свого обов`язку виплатити суму заборгованості по перерахованій пенсії позивачу, а лише вказує на те, що вказана виплата буде здійснена відповідно до встановленої процедури, а саме: згідно з Порядком №649 в порядку черговості.
Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу позивача, що на момент проведення перерахунку пенсії Порядком №649 був визначений відповідний правовий механізм виконання судового рішення, яке є підставою для проведення такого перерахунку пенсії, а тому вказаний механізм який повинен бути дотриманий.
Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 діло у відповідності до частини другої статті 19 Конституції України та з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України.
Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає наступне.
Відповідно до змісту позовної заяви, позивач посилається на невиконання (неналежне виконання) відповідачем - суб`єктом владних повноважень рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2019 року у справі №806/2076/18.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа - позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Таким чином, процесуальним кодексом передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах:
1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу;
2) визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду та, за наслідками розгляду вказаної заяви і встановлення протиправних рішень, дій чи бездіяльності - постановлення судом окремої ухвали в порядку статті 249 КАС України.
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення чи констатації його невиконання.
Враховуючи вищевикладене, у разі, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання Житомирського окружного адміністративного суду від 08 червня 2019 року у справі №806/2076/18 порушувалися його права, свободи чи інтереси, останній мав звернутися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення) в межах адміністративної справи №806/2076/18, а тому позивачем обрано немірний спосіб захисту порушеного права.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем на виконання частини другої статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано, а позивачем не доведено протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2,77, 90, 139, 159, 243, 248, 250, 256, 262, 295 КАС України, суд,
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 04 вересня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова