Справа № 160/3690/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3690/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року прийнятої за заявою Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО «КАРЛССОН» про забезпечення позову

у адміністративній справі № 160/3690/19 за позовом Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО «КАРЛССОН» до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство», Публічного акціонерного товариства «Північтранс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» про визнання протиправними дій та визнання недійсними адміністративних договорів,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2019 року Приватне виробничо-сервісне підприємство СТО «КАРЛССОН» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі по тексту відповідач), треті особа які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Товариство з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство», Публічне акціонерне товариство «Північтранс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс», в якому просило суд: визнати протиправними дії директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації щодо призначення тимчасово перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути) відповідно до яких було укладено наступні договори: з ТДВ «Новомосковське АТП» на перевезення пасажирів на маршруті № 209 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - смт. Меліоративне», з ПАТ «Північтранс» на перевезення пасажирів на маршрутах № 262 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - м. Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с. Піщанка» та № 10833 «м.Дніпро, АС «Дніпро АВЦ» - с. Прядівка», з ТОВ «Автотранссервіс» на перевезення пасажирів на маршруті № 263 «м. Дніпро АС, «АС Лівий берег» - с. Новоселівка»; визнати недійсними договори на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, які укладені на підставі Наказів директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації від 21.02.2019 №25, від 21.02.2019 №26, від 21.02.2019 №27 з перевізником ТДВ «Новомосковське АТП» на перевезення пасажирів на маршруті № 209 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - смт.Меліоративне», з перевізником ПАТ «Північтранс» на перевезення пасажирів на маршрутах № 262 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - м. Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с.Піщанка» та № 10833 «м. Дніпро, АС «Дніпро АВЦ» - с. Прядівка» та з ТОВ «Автотранссервіс» на перевезення пасажирів на маршруті № 263 «м. Дніпро АС, «АС Лівий берег» - с. Новоселівка» та всі похідні документи, які видаються та погоджуються на підставі зазначених договорів, в тому числі, але не виключно паспорти зазначених маршрутів; визнати протиправними дії Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської ОДА щодо відсторонення Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО «КАРЛССОН» від перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування № 209, 262, 263, 10833; визнати протиправними дії Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської ОДА щодо призначення та проведення конкурсу щодо визначення перевізника для перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути), а саме на маршрутах: № 209 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - смт. АДРЕСА_1 », № 262 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - м. Новомосковськ ч/з с АДРЕСА_2 », № АДРЕСА_3 «м. АДРЕСА_4 АС, «АС АДРЕСА_5 берег» - с. Новоселівка»; № 10833 «м. Дніпро, АС «Дніпро АВЦ» - с. Прядівка».

24.04.2019 року Приватне виробничо-сервісне підприємство СТО «КАРЛССОН» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просило суд зупинити дію наказів директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації від 21.02.2019 №25, від 21.02.2019 №26, від 21.02.2019 №27 про призначення тимчасово перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути) та дію документів виданих та підписаних департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації чи будь-якими іншими органами, на підставі зазначених Наказів, в тому числі, але не виключно Договорів на перевезення укладених з: ПАТ «Новомосковске АТП» на перевезення пасажирів на маршруті № 209 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - смт. Меліоративне»; ПАТ «Північтранс» на перевезення пасажирів на маршрутах № 262 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - м. Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с. Піщанка» та № 10833 «м. Дніпро, АС «Дніпро АВЦ» - с. Прядівка»; ТОВ «Автотранссервіс» на перевезення пасажирів на маршруті № 263 «м. Дніпро АС, «АС Лівий берег» - с. Новоселівка», паспортів маршрутів та інших дозвільних документів, необхідних для здійснення перевезень пасажирів на зазначених маршрутах, виданих ПАТ «Новомосковське АТП», ПАТ «Північтранс», ТОВ «Автотранссервіс» та зобов`язати Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації забезпечити обслуговування вищезгаданих маршрутів перевізником ПВСП СТО «Карлссон» до закінчення розгляду справи по суті.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року (суддя Врона О.В., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 24.04.2019 року) задоволено частково вимоги позивача за поданою ним 24.04.2019 року заявою про забезпечення адміністративного позову. Ухвалою про забезпечення позову зупинено дію наказів директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації від 21.02.2019 №25, від 21.02.2019 №26, від 21.02.2019 №27 про призначення тимчасово перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути) до набрання законної сили судовим рішенням; і заборонено Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Товариству з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство», Публічному акціонерному товариству «Північтранс», Товариству з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» вчиняти дії щодо виконання договорів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, які укладені на підставі Наказів директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації від 21.02.2019 №25, від 21.02.2019 №26, від 21.02.2019 №27 з перевізником ТДВ «Новомосковське АТП» на перевезення пасажирів на маршруті № 209 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - смт.Меліоративне», з перевізником ПАТ «Північтранс» на перевезення пасажирів на маршрутах № 262 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - м. Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с.Піщанка» та № 10833 «м. Дніпро, АС «Дніпро АВЦ» - с. Прядівка» та з ТОВ «Автотранссервіс» на перевезення пасажирів на маршруті № 263 «м. Дніпро АС, «АС Лівий берег» - с. Новоселівка» та всіх похідних документів, які видаються та погоджуються на підставі зазначених договорів до набрання законної сили судовим рішенням; а також зобов`язано Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації забезпечити обслуговування вищезгаданих маршрутів перевізником ПВСП СТО «Карлссон» до набрання законної сили судовим рішенням. Разом з тим, цією ж ухвалою суду позивачу відмовлено у задоволені іншої частини заяви, яка стосується зупинення дії документів, виданих відповідачем на підставі зазначених наказів, в тому числі, договорів на перевезення, укладених з третіми особами, а також паспортів маршрутів та інших дозвільних документів, оскільки відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.151 КАС України та наведеного в ст.4 КАС України визначення індивідуального акту вбачається, що законодавець не відносить до індивідуальних актів документи, як то договори, паспорти, тощо.

Зазначена ухвала про забезпечення позову оскаржена в апеляційному порядку лише в частині забезпечення позову третьою особою на боці відповідача - Товариством з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство», скаргу якого підтримав відповідач по справі - Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, яким подано до суду письмово викладений відзив на апеляційну скаргу Товариством з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство».

Апеляційна скарга Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» мотивована неповнотою з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. На підтвердження незаконності забезпечення судом позову ПВСП СТО «КАРЛССОН» шляхом покладення на відповідача обов`язку здійснювати дії всупереч повноважень, наданих йому Законом, апелянт посилається на положення ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою забезпечення організації пасажирських перевезень покладено у даному випадку на Дніпропетровську обласну державну адміністрацію, але яка не залучена до участі у справі, а також вказує на вирішення у вказаний спосіб спору по суті, оскільки вимоги позивача стосуються визнання протиправними дій щодо відсторонення від перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування № 209, № 262, № 263, № 10833.

Заявник апеляційної скарги вказував, що застосування даного заходу забезпечення у вигляді забезпеченні відповідачем обслуговування маршрутів ПВСП СТО «КАРЛССОН» є фактично вирішенням спору по суті, а саме позовної вимоги про визнання протиправними дій щодо відсторонення Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО «КАРЛССОН» ви перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування № 209, 262, 263, 10833. Оскаржувані позивачем накази вичерпали свою дію, оскільки були реалізовані шляхом укладення відповідних договорів, отже, зупинити їх дію неможливо.

Також апелянт вважає незаконним вжитий судом захід забезпечення у вигляді зупинення дії наказів директора Департаменту ЖКХ Дніпропетровської ОДА від 21.02.2019 року №25, від 21.02.2019 року №26, від 21.02.2019 року №27, якими призначено тимчасово перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування, оскільки вказані накази вичерпали свою дію внаслідок їх реалізації шляхом укладення відповідних договорів, і тому зупинити їх дію неможливо. На підтвердження правильності вказаного доводу, апелянт посилається на постанову Третього апеляційного суду від 16.04.2019 року по справі № 160/1383/19, в якій висловлено аналогічну точку зору.

З приводу порушення судом норм процесуального права, апелянт вказує на не надання позивачем до суду будь-яких доказів наявності очевидної небезпеки його права, свободам та інтересам, або неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову, що відповідно свідчить про відсутність у суду правових підстав для вжиття визначених ч.2 ст.150 КАСУ заходів забезпечення позову ПВСП СТО «КАРЛССОН», тим більш, що на момент подання позивачем заяви про забезпечення позову і прийняття судом оскаржуваної у цій справі ухвали, позивач безперешкодно здійснював перевезення на маршрутах № 209, № 262, № 263, № 10833, що свідчить про безпідставність тверджень позивача про порушення його прав.

За наведених обставин, апелянт акцентуючи увагу апеляційної інстанції на тому, що застосованими судом у цій справі заходами забезпечення позову ПВСП СТО «КАРЛССОН» порушені права ТДВ «Новомосковське АТП» як перевізника за договором про організацію перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування № 127-Т від 22.02.2019 року, який було укладено після розірвання договорів з позивачем.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі та обставин вказаних у заяві, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення адміністративного позову частково, виходив з того, що позивачем були укладені договори №180, №189 від 20.08.2013 року, зі строком їх дії по 30.10.2023 року, враховуючи, те що правомірність дій відповідача щодо видачі наказів буде встановлюватися судом в межах адміністративної справи, виконання наказів до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, створює очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому та, відповідно, ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд першої інстанції вказував, що для захисту прав позивача в даному випадку необхідно забезпечити позов, шляхом заборони Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Товариству з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство», Публічному акціонерному товариству «Північтранс», Товариству з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» вчиняти дії щодо виконання договорів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, які укладені на підставі Наказів директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації від 21.02.2019 року №25, від 21.02.2019 року №26, від 21.02.2019 року №27 та всіх похідних документів, які видаються та погоджуються на підставі зазначених договорів. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зобов`язання Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації забезпечити обслуговування вищезгаданих маршрутів перевізником ПВСП СТО «Карлссон», буде мати наслідком збереження існуючого становища, а саме забезпечення обслуговування населення даними маршрутами, до розгляду справи по суті.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Перш ніж вказати на обставини справи та надати оцінку доказів, варто вказати, що заява ПВСП СТО «КАРЛССОН» про забезпечення позову мотивована тим, що 22 лютого 2019 на електронну адресу Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО «КАРЛССОН» було отримано телефонограму за нпх.№883/0/112-19 від 22.02.2019 року, в якій було зазначено, що згідно з наказами директора Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації від 21.02.2019 року №25, від 21.02.2019 року №26, від 21.02.2019 року №27 про призначення тимчасово перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути) укладено договори: з ТДВ «Новомосковське АТП» на перевезення пасажирів на маршруті № 209 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - смт. Меліоративне»;? з ПАТ «Північтранс» на перевезення пасажирів на маршрутах № 262 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - м. Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с. Піщанка» та № 10833 «м. Дніпро, АС «Дніпро АВЦ» - с. Прядівка»; з ТОВ «Автотранссервіс» на перевезення пасажирів на маршруті № 263 «м. Дніпро АС, «АС Лівий берег» - с. Новоселівка». Починаючи з 23.02.2019 року ПВСП СТО «КАРЛССОН» має припинити перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування № 209, 262, 263, 10833. Очевидною небезпекою для позивача, при розгляді справи по суті є те, що внаслідок завданої шкоди, шляхом видачі оскаржуваних наказів та укладення тимчасових договорів із зазначеними перевізниками, ПВСП СТО «КАРЛССОН» значною мірою позбавляється того, на що воно розраховувало при виконанні всіх умов договорів укладених попередньо з ПВСП СТО «КАРЛССОН».

Заявник вказував, що відповідач видаючи оскаржувані накази та укладаючи тимчасові Договори, безпідставно та незаконно відсторонив позивача від здійснення передбаченої укладеним договором господарської діяльності щодо здійснення перевезення пасажирів позбавивши тим самим роботи водіїв, близько 50 осіб, які працюють на підприємстві і яким так само необхідно нараховувати заробітну плату із розрахунку 4300,00 грн. кожному.

Заявник обґрунтовував свою заяву тим, що оскаржуваними наказами розірвано дію укладених договорів на перевезення, строк дії яких визначено до 2023 року, з урахуванням того, що правомірність оскаржуваних наказів буде встановлюватися судом в межах розгляду позову. Виконання наказів до ухвалення рішення в адміністративній справі, створює очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Невжиття заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Матеріалами заяви встановлено, що 20.08.2013 року між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО «КАРЛССОН» (перевізник) та Дніпропетровською обласною державною адміністрацією (організатор перевезень) було укладено договори №180 та №189 про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути), згідно умов якого автомобільному перевізнику ПВСП СТО «КАРЛССОН» було надано право на організацію перевезень пасажирів в режимі звичайного руху на приміському маршруті № 209 «м. Дніпро - смт. Меліоративне», приміському маршруті № 262 «м. Дніпро - м.Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с. Піщанка» та № 263 «м. Дніпро - с.Новоселівка» та міжміському маршруті «м. Дніпро - с. Прядівка» номери рейсів №№ 00833, 00834, 00835, 00836, 00837, 00838. Термін дії обох договорів встановлено до 30.10.2018 року.

30.10.2018 року між Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО «КАРЛССОН» та Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської ОДА було укладено додаткову угоду №1 до договору №180 та додаткову угоду №1 договору № 189, згідно до умов яких термін дії вищевказаних договорів продовжено до 30.10.2023 року.

Як вже вказувалось вище, 22.02.2019 року Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО «КАРЛССОН» було отримано телефонограму за вих.№883/0/112-19 від 22.02.2019 року, в якій було зазначено, що згідно з наказами директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації від 21.02.2019 року №25, від 21.02.2019 року №26, від 21.02.2019 року №27 про призначення тимчасово перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути) укладено договори: з ТДВ «Новомосковське АТП» на перевезення пасажирів на маршруті № 209 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - смт. Меліоративне»; з ПАТ «Північтранс» на перевезення пасажирів на маршрутах № 262 «м. Дніпро, АС «АС Лівий берег» - м. Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с. Піщанка» та № 10833 «м. Дніпро, АС «Дніпро АВЦ» - с. Прядівка»; з ТОВ «Автотранссервіс» на перевезення пасажирів на маршруті № 263 «м. Дніпро АС, «АС Лівий берег» - с. Новоселівка». Починаючи з 23.02.2019 року ПВСП СТО «КАРЛССОН» має припинити перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування № 209, 262, 263, 10833, оскільки наявні тимчасові нові перевізники.

Таким чином, дійсно, Приватним виробничо-сервісним підприємством СТО «КАРЛССОН» мало укладені та продовжені до 30.10.2023 року договори №180 та №189 про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути), згідно умов якого автомобільному перевізнику ПВСП СТО «КАРЛССОН» було надано право на організацію перевезень пасажирів в режимі звичайного руху на приміському маршруті № 209 «м. Дніпро - смт. Меліоративне», приміському маршруті № 262 «м. Дніпро - м.Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с. Піщанка» та № 263 «м. Дніпро - с.Новоселівка» та міжміському маршруті «м. Дніпро - с. Прядівка» номери рейсів №№ 00833, 00834, 00835, 00836, 00837, 00838. З невідомих причин, наказами директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації від 21.02.2019 №25, від 21.02.2019 №26, від 21.02.2019 №27 про призначення тимчасово перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Дніпропетровської області, були призначені нові перевізники на маршрути, де за договорами перевезеннями займається Приватне виробничо-сервісне підприємство СТО «КАРЛССОН». Тобто до розгляду позову по суті вимоги та до встановлення законності оскаржуваних наказів, варто вживати дії по унеможливленню порушенню прав позивача.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно частин 1 та 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Забезпечення адміністративного позову можливе за наявності мотивів та підстав, які доводять існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, така небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника повинна бути реальною, виражатися в конкретних діях та наслідках.

Згідно ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень. Автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Варто звернути увагу на дотримання сторонами у справі до винесення рішення по суті заявлених вимог частини 1 ст. 31 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якої відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Судова колегія вказує, що Приватне виробничо-сервісне підприємство СТО «КАРЛССОН» має справедливі очкування дотримання Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації умов договорів №180 та №189 про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути), згідно умов яких ПВСП СТО «КАРЛССОН» організовувало перевезень пасажирів в режимі звичайного руху на приміському маршруті № 209 «м. Дніпро - смт. Меліоративне», приміському маршруті № 262 «м. Дніпро - м.Новомосковськ ч/з с. Олександрівка, с. Соколове, с. Піщанка» та № 263 «м. Дніпро - с.Новоселівка» та міжміському маршруті «м. Дніпро - с. Прядівка». Позивач мав певні очікування від дії договорів, укладав договори з метою провадження підприємницької діяльності у сфері транспорту, очікує економічного ефекту від дії договорів та має зобов`язання у тому числі фінансового характеру.

Не варто вказувати, що забезпеченням позову буде вирішено спір у справі до винесення рішення, оскільки ні суд першої інстанції ні суд апеляційної інстанції не беруться оцінювати законність та підстави несення оскаржуваних наказів від 21.02.2019 року №25, від 21.02.2019 року №26 та від 21.02.2019 року №27, та підстави діяльності директора Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської облдержадміністрації щодо призначення тимчасово перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Дніпропетровської області (внутрішньообласні маршрути) відповідно до яких було укладено нові договори, з новими перевізниками. Тільки під час розгляду справи по суті можливо отримати пояснення відповідача та встановити правомірність оскаржуваних наказів, однак з огляду на те, що накази про призначено тимчасових перевізників до проведення конкурсу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських маршрутах загального користування створили певні наслідки, відбулось укладання нових договорів, з новими перевізниками на маршрути, що позбавило діяльності та роботи позивача, наявна необхідність для забезпечення позову до набрання рішенням у справі законної сили.

Залишаючи без змін ухвалу суду про забезпечення позову, судова колегія констатує порушення прав позивача як учасника договорів №180 та №189 про організацію перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Дніпропетровської області та вказує, що у справі слід вставити правомірність винесення оскаржуваних наказів та дій відповідача, а до часу винесення судом рішення, слід встановити певну передбачену нормами КАС України форму захисту.

Згідно ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Заява про забезпечення позову має докази очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів. Доведено, що існує небезпека для ПВСП СТО «КАРЛССОН» щодо виконання ним договорів та подальшого здійснення перевезень на маршрутах.

Судова колегія вказує, що позивачем доведено понесення ним можливих витрат. Виносячи накази від 21.02.2019 року №25, від 21.02.2019 року №26, від 21.02.2019 року №27 та укладання на їх виконання тимчасових договорів, відповідач відсторонив позивача від здійснення передбаченої укладеним договором господарської діяльності щодо здійснення перевезення пасажирів позбавивши тим самим роботи водіїв, близько 50 осіб, які працюють на підприємстві і яким необхідно виплачувати заробітну плату, або звільнити водіїв, що працювали на маршрутах згідно договорів.

Таким чином, на час подання позову та розгляду даної справи існують підстави для забезпечення позову, передбачені частиною 1 статті 151 КАС України, з огляду на те, що реалізація спірних наказів, може призвести до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Заявник у своїх доводах вказує, на порушення положень ст.7 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою забезпечення організації пасажирських перевезень покладено у даному випадку на Дніпропетровську обласну державну адміністрацію, яка не залучена до участі у справі. Доречно буде вказати, що Дніпропетровська обласна державна адміністрація є третьою особою у справі на стороні відповідача та обізнана про забезпечення позову. Відповідачем у справі є Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації накази його щодо організації перевезень оскаржуються та який з свого боку є Департаментом у складі обласної державної адміністрації.

Судова колегія вважає доречним твердження суду першої інстанції щодо того, що невжиття заходів забезпечення, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно вирішено заяву про забезпечення адміністративного позову, підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову наявні та є обґрунтованими.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги. Зміна розподілу судових витрат здійснюється у разі зміни чи ухваленні нового рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується с висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, як таку, що прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до частини 2 ст. 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Новомосковське автотранспортне підприємство» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов