Справа № 520/1308/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 р.Справа № 520/1308/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ШУГАР ТРЕЙД" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, повний текст складено 12.04.19 року по справі № 520/1308/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ШУГАР ТРЕЙД"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 року № на суму 6327.12 грн.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що під час проведення камеральної перевірки податкова дійшла помилкового висновку про порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних, не врахувавши при цьому, що несвоєчасна реєстрація податкових накладних відбулась не з його вини, відтак у контролюючого органу не було підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення щодо застосування до товариства штрафу. Крім того підприємство не отримало акту перевірки, а отже було позбавлено можливості подати на нього свої заперечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019р. адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ШУГАР ТРЕЙД" подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає його незаконним та необґрунтованими. Зазначає, що копії документів, доданих до позовної заяви, свідчать про намагання позивача зареєструвати податкові накладні у строки, визначені законодавством. Проте з причин, що не залежать від нього, ці податкові не були зареєстровані вчасно. Посилається на те, що зі змісту отриманих вперше квитанцій взагалі не зрозуміло, чи вони прийняті, чи не прийняті. Таким чином, з урахуванням наведеного виключається правомірність притягнення ТОВ «ЄВРО ШУГАР ТРЕЙД» до відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних у вигляді застосування штрафних санкцій, оскільки позивачем було здійснено всіх залежних від нього заходів для реєстрації податкових накладних. Як на підставу для задоволення позовних вимог, підприємство посилалося на факти, що 10.01.2018 на офіційному сайті ДФС було розміщено повідомлення про усунення проблем з мережевим обладнанням з зазначенням, що роботи будуть завершені 10.01.2018 до кінця дня. Зазначає, що у всіх квитанціях до податкової накладної від 26.12.2017 № 191 зазначене одне і те саме у графі «Ім`я файла 0021 J20172031 .XML. Тобто один і той самий документ було направлено на реєстрацію 11.01.2018,16.01.2018 та врешті-решт зареєстровано 16.01.2018. Посилається на те, що суд не надав оцінки документам наданим у якості доказів позивачем та не назвав обґрунтовані причини того, чому ці докази є неналежними. Крім того, вказує, що ряд податкових накладних були зареєстровані саме 11.01.2018. Це ті факти, які Позивачем, не оскаржуються. Проте відповідач, надаючи до суду ці документи, визначив їх, як такі, що не підтверджують інформацію щодо направлення позивачем податкових накладних до ЄРПН датою 11.01.2018. Посилається на рішення Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 (справа № 826/ 9114/16) .

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач реалізував намагання зареєструвати податкові накладні тільки один раз 11.01 та 16.01, 17.01 (дати фактичної реєстрації), тоді як 12-13.01.2019 року підприємством було подано на реєстрацію та зареєстровано податкові накладні № 213 від 27.12.2017 року, № 190 від 26.12.2017 року.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації, набув статус суб`єкта - господарювання-юридичної особи, основним видом діяльності якого є виробництво олії та тваринних жирів ( КВЕД 10.41), оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21); оптова торгівля цукром, шоколадом та кондитерськими виробами (КВЕД 46.36) та інші (а.с. 9-10)

Фахівцями відповідача проведено камеральну перевірку ТОВ «ЄВРО ШУГАР ТРЕЙД» з питань дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що складено акт від 13.11.2018 року № 16505/20-40-12-14-18/41460021.

Під час проведення перевірки встановлено порушення вимог абз. 14.п.201.10 ст.201 ПК України. Порушення, встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 27.12.2018 року № , яким підприємству нараховано штраф у розмірі 10% на суму ПДВ 63271.24 грн. - 6327.12 грн.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.120-1.1 ст.120-1 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст.201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 29 грудня 2010 року №1246, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Згідно з пунктом 3 Порядку №1246 операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1246 після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку.

Пунктом 13, 14 Порядку №1246 встановлено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Системний правовий аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що у будь-якому випадку податковий орган протягом операційного дня зобов`язаний надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.04.2018 по справі №820/6330/16, касаційне провадження №К/9901/40743/18.

Долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що позивачем по взаємовідносинам з контрагентами виписано податкові накладні від 07.11.2017 року № 257, від 26.12.2017 року №№ 191-200 та від 28.12.2017 року №№ 200, 216, які 11.01.2018 року направлені на реєстрацію, за результатами якої отримано квитанції без жодних роз`яснень.

Повторно вказані накладні направлені на реєстрацію 16.01 та 17.01.2018 року та відповідно отримано квитанції № 1 про прийняття податкових накладних.

Отже, позивач здійснив реєстрацію податкових накладних із порушенням граничних термінів їх реєстрації, що тягне за собою відповідальність платника податку.

В позовній заяві та апеляційній скарзі позивач послався на те, що підприємство здійснювало намагання зареєструвати податкові накладні у строки, визначені діючим податковим законодавством, проте з причин, що від нього не залежать вказані податкові накладні не були зареєстровані вчасно; 10.02.2018 року на офіційному сайті ДФС розміщено повідомлення про усунення проблем з мережевим обладнанням з зазначенням, що роботи будуть закінчені до 10.01.2018 року до кінця дня, проте за даними мережі інтернет (http://htozna.com/news/2018/01/11/5929) технічні збої не були усунуті вчасно.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про відсутність у його діях складу правопорушення, визначеного ст.109 ПК України, як передумови застосування штрафних санкцій.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд звертає увагу на те, що належним доказом реєстрації товариством податкової накладної (наміру її реєстрації), в розумінні частини першої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень п. 201.10 ст. 201 ПК України, є квитанція про прийняття або неприйняття такої податкової накладної, або повідомлення про отримання звітності, вчинення певних, спрямованих на їх своєчасну реєстрацію.

Проте судовим розглядом встановлено, що позивач реалізував намагання зареєструвати податкові накладні тільки один раз 11.01 та 16.01, 17.01 (дати фактичної реєстрації), тоді як 12-13.01.2019 року підприємством було подано на реєстрацію та зареєстровано податкові накладні № 213 від 27.12.2017 року, № 190 від 26.12.2017 року (а.с.92)

З наданих позивачем до суду роздруківок не можливо достеменно підтвердити факт своєчасного подання позивачем для реєстрації податкових накладних засобами телекомунікаційного зв`язку через Єдине вікно подання електронної звітності ДФЄ України, зокрема і з огляду на те, що не містять жодних реквізитів або ж реєстраційних даних системи, в якій їх зроблено.

Колегія суддів зазначає, що проблема відправки на реєстрацію податкової накладної могла виникнути не з вини податкової, а в зв`язку з проблемами у самого платника (не працює Інтернет чи працює з затримкою).

Відповідно до п. 42-1.7. ст. 42-1 Податкового кодексу України, у разі виявлення платником податків технічної та/або методологічної помилки у роботі електронного кабінету він має право надіслати через електронний кабінет або в інший спосіб повідомлення про виявлену технічну та/або методологічну помилку. Повідомлення про методологічну помилку надсилається методологу електронного кабінету. Повідомлення про технічну помилку надсилається одночасно методологу електронного кабінету та технічному адміністратору.

42-1.8. Методолог електронного кабінету зобов`язаний провести перевірку наявності методологічної помилки протягом 72 годин після надходження повідомлення від платника податків, крім вихідних та святкових днів, про результати якої повідомити платнику податків у цей самий строк. Якщо методолог електронного кабінету визнає наявність методологічної помилки, він зобов`язаний усунути її у строк, що визначається ним з урахуванням критичності виявленої помилки та технічної можливості її усунення. Якщо методологічна помилка призводить до порушення прав платників податків або передбачає притягнення платників податків до відповідальності, методолог надсилає в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платника податків документ, яким повідомляє про існування методологічної помилки та про час, необхідний для її усунення та відновлення порушених прав платників податків. Про усунення методологічної помилки методолог повідомляє платникам податків шляхом надіслання відповідного документа із повідомленням в електронний кабінет та на електронну адресу (адреси) платників податків.

Позивач до методологів та ДФС України про надання роз`яснень не звертався.

При цьому, колегія суддів зазначає, що отримавши незрозумілі звіти за результатами направлених податкових накладних, підприємство мало можливість з`ясувати у податкового органу наявність чи відсутність реєстрації податкових накладних.

Проте жодних дій направлених на перевірку наявності чи відсутності реєстрації податкових накладних позивачем не вчинено.

Крім того, позивач з клопотаннями та повідомленнями, стосовно виниклих помилок під час реєстрації податкових накладних, неможливості вчинення реєстрації податкових накладних, до контролюючого органу, не звертався.

Щодо проблем з мережевим обладнанням ДФС відповідачем повідомлено, що на сайті ДФС 10.01.2018 опубліковано оголошення про проведення регламентних робіт 11.01.2018, відновлено роботу серверу позивача станом на 12.01.2018 та 13.01.2018, що підтверджується даними з системи «Архів податкової звітності», а саме реєстрацією позивачем податкових накладних в ЄРПН.

Проте граничний термін реєстрації податкових накладних відповідно до акту камеральної перевірки був 15.01.2018р.

Проте, як вже було зазначено вище, 12-15.01.2019 року підприємство зареєструвати податкові накладні не намагалося.

Доказів на спростовування даних доводів відповідача, підприємством не надано.

Колегія суддів зазначає, що позивач не надав до суду доказів, не можливості своєчасно направити на реєстрацію податкові накладні в період до 15.01.2018р.

Належних і допустимих доказів про те, що у вказаний період часу позивач не мав технічної та/або іншої можливості зареєструвати вказану податкову накладу у ЄРПН з метою дотримання податкового законодавства і виконання обов`язку щодо вчасної реєстрації податкової накладної у ЄРПН, матеріали справи не містять.

З врахуванням того, що позивачем в даному випадку не було вчинено всі можливі і допустимі заходи для недопущення порушення законодавства при реєстрації у Єдиному реєстрі акцизних накладних, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстави для застосування до позивача відповідальності .

Щодо неотримання позивачем акту камеральної перевірки від 13.11.2018 року № 16505/20-40-12-14-18/41460021, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2).

Із долученого до матеріалів справи документів (а.с.88-89), судом встановлено, що акт перевірки направлено на адресу підприємства, проте останній повернутий на адресу податкового органу з відміткою за «закінченням терміну зберігання»

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у межах спірних правовідносин податковим органом доведено, що неналежне виконання вимог податкового законодавства стосовно своєчасної реєстрації податкових накладних відбулось з вини позивача, що є необхідною складової податкового правопорушення та обумовлює правомірність застосування штрафних (фінансових) санкцій за спірним податковим повідомленням-рішенням.

На підставі викладеного колегія суддів про правомірність висновків суду першої інстанції стосовно того, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, суд відхиляє посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 11.09.2018 у справі № 826/ 9114/16, оскільки правовідносини у даних справах не є аналогічними тим, що розглядались у справі Верховним Судом України.

Враховуючи вищенаведене, доводи позивача щодо неправомірності податкового повідомлення-рішення від 27.12.2018 року № на суму 6327.12 грн. є помилковими.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 року по справі № 520/1308/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 02.09.2019 року