Справа № 456/1088/19
Суддя: Бучківська В. Л.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/1088/19
Провадження № 2-а/456/46/2019
РІШЕННЯ

іменем України

29 серпня 2019 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Бучківської В. Л.

при секретарі Березіній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові, інспектора взводу з ДДЗ батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції Грушецького Володимира Ярославовича про визнання незаконною та скасування постанови серії НК №500233 від 19.03.2019 у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 просить визнати незаконною та скасувати постанову серії НК №520233 від 19.03.2019, винесену інспектором взводу з ДДЗ батальйону 2 у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Грушецьким В.Я. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що 19.03.2019 інспектором взводу з ДДЗ батальйону 2 у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Грушецьким В.Я. складено постанову про те, що начебто він 19.03.2019 о 13:12 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06 558км.+30м. рухався зі швидкістю 74 км/год, в населеному пункті ОСОБА_2 , чим перевищив на 24 км. дозволену швидкість в даному населеному пункті та порушив п.12.4 ПДР, внаслідок чого інспектор виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки попереджувального знаку про початок населеного пункту та розміщення приладу вимірювання швидкості руху не було. Інспектор одразу виніс оскаржувану постанову, на його прохання пояснити вказані факти, інспектор відмовився підтвердити наявність знаку «Населений пункт» та фіксації швидкості перед місцем, де його зупинив патруль. Вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, однак 29.08.2019 подав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Львові та інспектор взводу з ДДЗ батальйону 2 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Грушецький В.Я. в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням, про причини неявки суду не повідомили. Рекомендовані повідомлення про повідомлення відповідачів про час та місце слухання справи на 16.08.2019, 20.05.2019, 31.07.2019 та 29.08.2019 повернулись на адресу суду з відміткою про особисте вручення поштового відправлення адресатам, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідачів.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №520233 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255, 00 грн. /а.с. 3/.

Відповідно до відповіді «Onur» на адвокатський запит ОСОБА_1 , останнього проінформовано про те, що на ділянці дороги 558 км. 970 м. 557 км. 750 м. автомобільної дороги державного значення М-06 Київ-Чоп (напрямок на Київ) дорожні знаки 5.70 «Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху» не встановлювались.

З позовної заяви вбачається, що позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки попереджувального знаку про початок населеного пункту та розміщення приладу вимірювання швидкості руху в с.Ковирі не було.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст. 122 КУпАП передбачає перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

За приписами частин 2 та 4 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Між тим, суд зазначає, що обов`язковою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, а факт вчинення особою правопорушення, в свою чергу, має бути підтверджений належними та допустимими доказами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення покладається саме на відповідача.

Так, факт вчинення позивачем правопорушення - перевищення швидкості, зафіксоване лише в постанові серії НК №520233 від 19.03.2019, інших доказів для підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП відповідачами суду не подано.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані вказані обставини, а також не надано суду будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122КУпАП є безпідставним, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №520233 від 19.03.2019 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 92 Конституції України, ст.ст. 2-14, 241-246, 250 КАС України,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову серії НК №520233 від 19.03.2019, винесену інспектором взводу з ДДЗ батальйону 2 у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Грушецьким Володимиром Ярославовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги особами, що беруть участь у справі в 10 денний строк з дня отримання копії рішення у повному обсязі.

Головуючий суддя В. Л. Бучківська