Справа № 500/415/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/4930/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Святецького В.В., Хобор Р.Б.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року, прийняте суддею Шульгач М.П. об 11 годині 00 хвилині у місті Тернополі, повний текст складений 08.04.2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - відповідач, управління, Тернопільське ОУ ПФУ Тернопільської області) про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 29.11.2018 року та врахувати в стаж роботи період з 03.01.1984 року по 10.04.1987 року та з 26.08.1987 року по 28.01.1992 року у Тернопільській базі «Облкооплісгоспторзі».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року позов задовільнено.

Зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 29.11.2018 року та врахувати в стаж роботи період з 03.01.1984 року по 10.04.1987 року та з 26.08.1987 року по 28.01.1992 року у Тернопільській базі «Облкооплісгоспторзі».

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач документально підтвердив періоди роботи, а розбіжності в написанні прізвища « ОСОБА_1 » і ОСОБА_1 не спростовує факт трудового стажу його в Тернопільській базі «Облкооплісгоспторзі».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Проведено аналіз законодавства, що регулює спірні відносини.

Зарахувати періоди роботи до страхового стажу не є можливим, оскільки в трудовій книжці запис №10 не містить року звільнення з роботи, а у записі №11 відсутній місяць прийняття на роботу.

Надана довідка №81 від 22.08.2018 року видана на ОСОБА_1 , тоді як прізвище позивача - ОСОБА_1 .

Просить скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що стаж підтверджено як записами в трудовій книжці, так і довідкою від 22.08.2018 року ТзОВ «ТЕКО І КО», правонаступником Тернопільської бази «Облкооплісгоспторг».

Щодо прізвища, то документація велась на російській мові і прізвище, як у довідці, фігурує в трудовій книжці, яка сумнівів у відповідача не викликає.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено, що з досягненням 60-річного віку з 31.07.2018 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон №1058-ІУ).

При призначенні пенсії, управлінням не було враховано до його страхового стажу період роботи з 03.01.1984 року по 10.04.1987 року на посаді сторожа (з 05 березня 1984 року - вантажником) у Тернопільській базі «Облкооплісгоспторзі» та з 26.08.1987 року по 28.01.1992 року на посаді вантажника у цьому ж підприємстві.

29.11.2018 року позивач звернувся з заявою до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо врахування до страхового стажу вищевказаного стажу.

Листом № 419/Щ-П від 11.12.2018 відповідач відмовив позивачу у врахуванні стажу покликаючись на те, що у відповідності до п.3 постанови Кабінет Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або мітяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Вважає, що підстави для зарахування страхового стажу - відсутні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду, що згідно з статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок).

Згідно п.1, 3 Порядку, основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними довідками. За відсутності трудової книжки, і також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що з трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 від 10.04.1979 року вбачається, що 03.01.1984 року позивача було прийнято на роботу в Тернопільську базу «Облкооплісгоспторг» на посаду сторожа згідно наказу № 1 від 03.01.1984, з 05.03.1984 року він був переведений на посаду вантажника наказ № 27 від 05.03.1984 року, та звільнений з роботи 10.04.1987 року по згоді сторін згідно наказу № 50 від 10.04.1987. 26 числа без вказаного місяця 1987 року позивача знову було прийнято на роботу в Тернопільську базу «Облкооплісгоспторг» на посаду сторожа згідно наказу №193 від 20.1987 та звільнений з роботи 28.01.1992 року за власним бажанням згідно наказу № 9 від 28.01.1992 року. Вказані записи завірені печаткою установи.

Відповідно до довідки № 81 від 22.08.2018 року, виданої товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕКО І КО» Тернопільська база «Облкооплісгоспторг» реорганізована в гуртове об`єднання «Облкоопбудгосптовари», яке перейменовано в СП базу «Коопбудгосптовари», згідно постанови Тернопільської облспоживспілки №114 від 3.05.1993 року. Спільне підприємство база «Коопбудгосптовари» згідно постанови правління Тернопільської ОСС пр. № 30 п.1 від 05.10.1998 року реорганізоване в кооперативне підприємство «Коопторг» Тернопільської облспоживспілки. Кооперативне підприємство «Коопторг» Тернопільської облспоживспілки, згідно постанови правління облспоживспілки №131 від 1.06.2004 року реорганізоване в підприємство «ТЕКО» Тернопільської облспоживспілки. Кооперативне підприємство «ТЕКО» Тернопільської облспоживспілки реорганізовано шляхом перетворення в Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКО-2017», згідно постанови правління Тернопільської облспоживспілки №173 від 14.12.2017 року, та змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКО І КО», згідно постанови правління Тернопільської облспоживспілки №191 від 20.12.2017року. (а.с.16)

Із зазначеної довідки вбачається, що така видана ОСОБА_1 про те, що він, був прийнятий на Тернопільську базу «Облкооплісгоспторг» в січні 1984 року, звільнений в квітні 1987 року, прийнятий на Тернопільську базу «Облкооплісгоепторг» в серпні 1987 року, звільнений з гуртового об`єднання «Облкоопбудгосптовари» в січні 1992 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки неточності в трудовій книжці позивача, доповнюються довідкою від 22.08.2018 року за №81 щодо року і місяця, які відсутні під записами №10 та №11 трудової книжки. Тобто, в графі №11 де немає вказаного місяця має бути місяць «серпень». Таким чином, позивач був прийнятий на роботу 26 серпня 1987 року.

Щодо розбіжностей в прізвищі позивача « ОСОБА_1 » і «ОСОБА_1», то прізвище в довідці від 22.08.2018 року №81, збігається з прізвищем позивача зазначеним в трудовій книжці, тому стосується однієї і тої ж особи. ТзОВ «ТЕКО І КО» є правонаступником Тернопільської бази «Облкооплісгоспторг», що не заперечується сторонами.

Порядок підтвердження стажу позивачем, не суперечить вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, яким керувався відповідач при відмові в зарахуванні стажу (а.с.17, 18)

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що позивачем документально підтверджено період роботи з 03.01.1984 року по 10.04.1987 року та з 26.08.1987 року по 28.01.1992 року у Тернопільській базі «Облкооплісгоспторзі», є правильним.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі № 500/415/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді В. В. Святецький
Р. Б. Хобор
Повний текст судового рішення виготовлено 02.09.2019 року