Справа № 280/4201/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 вересня 2019 року Справа № 280/4201/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., при секретарі судового засідання Поліщук Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву

Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, )

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

29.08.2019 о 17 год. 21 хв. Головне управління ДФС у Запорізькій області звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , в якій просить підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , застосованого на підставі рішення в.о. заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29.08.2019.

30 серпня 2019 року судом відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 02 вересня 2019 року об 09 год. 30 хв.

Представники сторін у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

02 вересня 2019 р., через канцелярію суду від представника заявника надійшло клопотання, в якому представник просить суд розглянути справу у порядку письмового провадження без участі представника. На задоволені судом заяви наполягає у повному обсязі.

Представник заявника заяву обгрунтовує наступним.

ОСОБА_1 (далі, по тексту, Відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) перебуває на обліку як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою організації контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на підставі вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.7, п. 80.2 ст. 80 ПК України, в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області був прийнятий наказ № 2657 від 29.07.2019 Про проведення фактичної перевірки суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у місцях масового відпочинку громадян протягом курортного сезону 2019 року, який разом із направленнями про проведення фактичної перевірки від 29.07.2019 за № 1292, 1293 був надісланий на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку 31.07.2019.

Фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області 31.07.2019, з метою ознайомлення з направленнями на проведення перевірки від 29.07.2019 № 1292, 1293 та проведення фактичної перевірки, було здійснено вихід за адресою ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , але уповноважений представник Відповідача, відмовився в допуску працівників ГУ ДФС у Запорізькій області до проведення фактичної перевірки про що було складено акт № 13 74/08/01/14/ від 01.08.2019.

Причиною не допуску до перевірки вказано, що вона є безпідставною.

Заявник зазначає, що ФОП ОСОБА_1 : не виконує встановлені діючим законодавством обов`язки, навмисно створює умови щодо унеможливлення проведення ГУ ДФС у Запорізькій області фактичної перевірки, а саме: перешкоджає законній діяльності посадових осіб контролюючого органу під час виконання ними службових обов`язків, не виконує законні вимоги посадових осіб, не допускає посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірок.

Представник заявника просить суд заяву щодо підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна платника податків задовольнити.

Відзив на заяву від представника відповідача до суду не надходив.

У відповідності до ч. 6 ст. 162 КАС України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 9 ст. 205 КАС України суд розглянув заяву у порядку письмого провадження.

Відповідно до частини 4 ст. 229 КАС України - фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши заяву та інші документи, що містяться в матеріалах справи суд прийшов до наступного.

ОСОБА_1 (далі, по тексту, Відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) перебуває на обліку як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою організації контролю за діяльністю суб`єктів господарювання у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на підставі вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2, п.п. 80.2.7, п. 80.2 ст. 80 ПК України, в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області був прийнятий наказ № 2657 від 29.07.2019 Про проведення фактичної перевірки суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у місцях масового відпочинку громадян протягом курортного сезону 2019 року, який разом із направленнями про проведення фактичної перевірки від 29.07.2019 за № 1292, 1293 були надіслані на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку 31.07.2019.

Фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області 31.07.2019, з метою ознайомлення з направленнями на проведення перевірки від 29.07.2019 № 1292, 1293 та проведення фактичної перевірки, було здійснено вихід за адресою ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , але уповноважений представник Відповідача, відмовився в допуску працівників ГУ ДФС у Запорізькій області до проведення фактичної перевірки про що було складено акт № 13 74/08/01/14/ від 01.08.2019 про відмову платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Відповідно до п. 20.1.4 ст. 20 ПК України Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків.

Згідно із п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755- VI (далі по тексту ПК України) фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обіі/ го і інки, порячк/ здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Статтею 16 ПК України встановлено перелік обов`язків платників податків, а саме ... 16.1.9. не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи;

16.1.13. допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно п. 81.2 ст.81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акг? що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Як вбачається зі змісту пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з п. 94.6 ст. 94 ПК України Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Згідно з п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п. 94.10 ст. 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обгрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

У зв`язку з відмовою платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, в.о. заступника начальника ГУ ДФС у Запорізькій області 29.08.2019 прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ФОН Жадан О.М. яке було надіслане на адресу Відповідача відповідно до вимог ст. 94 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 94.19.3 п. 19.3 ст. 94 ПК України припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту.

У відповідності до ст. 283 КАС України - 1. Провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо:

2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

2. Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити:

1) найменування адміністративного суду;

2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника;

3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті;

4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника;

5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються;

6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

7. У разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Розгляд заяви відбувається за участю органу доходів і зборів, що її вніс, та платника податків, стосовно якого її внесено.

8. Рішення суду у справах, визначених пунктами 1-4 частини першої цієї статті, підлягає негайному виконанню.

Тому судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не виконує встановлені діючим законодавством обов`язки, навмисно створює умови щодо унеможливлення проведення ГУ ДФС у Запорізькій області фактичної перевірки, а саме: перешкоджає законній діяльності посадових осіб контролюючого органу під час виконання ними службових обов`язків, не виконує законні вимоги посадових осіб, не допускає посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірок.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявником дотримано вимоги Податкового кодексу України при прийняті наказу №2657 від 29.07.2019 про проведення фактичної перевірки, наказ разом із направленнями про проведення фактичної перевірки від 29.07.2019 за №1292, 1293 були надіслані на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 31.07.2019, працівники податкового органу вийши на перевірку кафе за адресою: АДРЕСА_2 , має місце недопуск працівників податкового органу до проведення перевірки, який оформлений актом актом № 13 74/08/01/14/ від 01.08.2019 про відмову платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, також підстави для недопуску до перевірки відсутні.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження наказу про проведення фактичної перевірки.

Тому заява про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 , застосованого на підставі рішення заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29 серпня 2019 року підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255 та 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166) до до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , застосованого на підставі рішення в.о. заступника начальника Головного управління ДФС у Запорізькій області М.В. Косовського від 29 серпня 2019 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписане суддею 02.09.2019.

Суддя Р.В. Сацький