Справа № 640/8173/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 р.Справа № 640/8173/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Чередник В.Є., м. Харків, повний текст складено 07.06.19 року по справі № 640/8173/19

за позовом ОСОБА_1

до Заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак Ірини Анатоліївни

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак Ірини Анатоліївни, в якому просив суд: скасувати постанову заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак І.А. від 09.04.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164-1 КУпАП та зі змінами та доповненнями та п.177.10 ст 177 Податкового Кодексу України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 норм законодавства ГУ ДФС у Харківській області складено протокол від 26.03.2019р. №4 про адміністративне правопорушення. Керуючись ч.1 ст.164-1 КУпАП, заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак І.А., прийнято постанову від 09.04.2019р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. Так, в ході перевірки ОСОБА_1 було встановлено не ведення платником податків ОСОБА_1 обліку доходів і витрат за 2015 рік та ведення обліку доходів та витрат протягом періоду з 01.01.2016 по 31.12.2017 не за встановленою формою.

Однак, позивач, не погодившись з висновками акту перевірки, звернувся до Державної фіскальної служби зі скаргою щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 11.04.2019р. № та № . Рішенням ДФС України від 10.05.2019р. № -99-11-05-01-25 розгляд скарги продовжено до 21.06.219 р. Отже, на даний час висновки акту перевірки ОСОБА_1 від 25.03.2019р. М 920/20-40-13-05-3730 не визнані неправомірними.

Таким чином, на думку представника відповідача, постанова заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області Сагайдак І.А.від 09.04.2019 р. про притягнення до адміністративної відповідальності платника податків ОСОБА_1 за ч.1 статті 165-1 КУпАП не підлягає скасуванню.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.04.2019 року заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак І.А. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-1 КУпАП та зі змінами та доповненнями та п.177.10 ст 177 Податкового Кодексу України (а.с. 5).

Підставою для винесення даної постанови став протокол про адміністративне правопорушення №4 від 26.03.2019 року.

Непогодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже є такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Положеннями частини 1 статті 164-1 КУпАП визначено, що неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку, тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 177.10. статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Тобто, суб`єктом порушення пункту 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України може бути виключно фізична особа-підприємець, на яку законодавець поклав обов`язок вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , не був зареєстрований фізичною особою - підприємцем. Отже, на нього не розповсюджується зобов`язання визначені пунктом 177.10. статті 177 Податкового кодексу України щодо обов`язку ведення Книги обліку доходів і витрат в порядку визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 1 Закону України «Про підприємництво» визначено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 09.04.2019 року винесена відносно платника податків ОСОБА_1 , а не фізичної особи-підприємця, а також відсутність в розпорядженні Головного управління ДФС у Харківській області відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що на позивача не може бути покладено обов`язок ведення Книги обліку доходів і витрат, обов`язок ведення якої передбачений для фізичних осіб-підприємців вимогами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України.

У відповідності до положень пункту 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого Постановою КМУ №1269 від 26.09.2001 року: «Книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством.

Згідно положень пункту 2 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого Постановою КМУ №1269 від 26.09.2001 року: "Прошнурована і пронумерована книга реєструється в органі державної податкової служби за місцем державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності.

До органу реєстрації подається належним чином оформлений примірник книги разом із заявою про її реєстрацію, у якій зазначаються: - найменування, місцезнаходження, банківські реквізити, ідентифікаційний код - для юридичної особи;

-прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер платника податків та інших обов`язкових платежів - для фізичної особи; -номер та дата видачі суб`єкту підприємницької діяльності свідоцтва про сплату єдиного податку або номер, дата видачі та термін дії пільгового торгового патенту".

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 не зареєстрований у встановленому порядку як фізична особа-підприємець, не перебуває на обліку в органах державної податкової служби як суб`єкт підприємницької діяльності, а також не має свідоцтва про сплату єдиного податку або пільгового торгового патенту, він не міг вести Книгу обліку доходів і витрат, ведення якої передбачено для фізичних осіб-підприємців вимогами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, та не міг подати заяву про реєстрацію такої книги до органу реєстрації.

10.05.2019 р. позивачем подані до суду докази того, що він не здійснював підприємницької діяльності протягом 2015-2017 років.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що зі змісту протоколу №4 про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року та Постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.04.2019 року не визначено, за якою частиною (першою або другою) статті 164-1 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, в порушення вимог статті 283 КУпАП в постанові не зазначено нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого статтею 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, постанова заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак Ірини Анатоліївни від 09.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164-1 КУпАП зі змінами та доповненнями та п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а отже підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки дії посадової особи Головного управління ДФС у Харківській області під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

В зв`язку з наведеним провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-1 КУпАП.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 року по справі №640/8173/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2019 року по справі № 640/8173/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 29.08.2019 року