Справа № 640/16179/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 серпня 2019 року м. Київ № 640/16179/19

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Смолій І.В., ознайомившись з адміністративним позовом та додатками до нього поданого ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Верховної Ради України про зобов`язати вчинити дії, а саме:

- заборонити Голові Верховної Ради України, його заступникам, депутатам подавати документи на обговорення, а депутатам обговорювати і голосувати закони про продаж земель сільськогосподарського і не сільськогосподарського призначення;

- визнати взагалі продаж землі на Україні антиконституційною нормою;

- визнати, що народ не давав згоди на продаж земель.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив її невідповідність вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, зокрема.

Відповідно до ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в порушення вищезазначеної норми, позивачем не додержано вимоги ч.5 ст.160 КАС України.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до вимог ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак позивачем не надано доказів сплати судового збору у порядку та розмірі встановленому в Законі України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 4 КАС України, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2019 у розмірі 1921,00 грн.

У даній справі позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Водночас, суд звертає увагу, що доказів сплати позивачем вказаного судового збору не надано, а протилежного з позовної заяви та наданих до неї матеріалів не вбачається.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2305,20грн. за заявлену позовну вимогу майнового характеру та надати відповідний документ про сплату судового збору.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду про захист своїх прав, свобод та інтересів, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень вони порушені, однак, якщо таке звернення особи містить вислови, що свідчать про неповагу до суду, воно не підлягає розгляду.

Зазначений висновок кореспондується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалі від 28.09.2012 у справі №К/9991/39217/12, в якій зазначено, що листи, звернення, позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги тощо, з якими звертаються громадяни до суду, повинні відповідати загальнолюдським правилам викладення фактів та обставин виниклих правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.45 КАС України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З огляду на обов`язок осіб, які беруть участь у справі, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, зазначені обставини мають бути сформульовані розумно, з дотриманням загальних засад моральності та інших прийнятих у суспільстві норм поведінки.

Як вбачається з адміністративного позову, позовні вимоги сформульовані не чітко, наведений виклад обставин справи не відповідає положенням та нормам кодексу, а отже на думку суду позовна заява не оформлена належним чином, не відповідає вимогам до процесуальних документів та не може бути прийнята до розгляду судом.

Крім того, позивачем не обґрунтовано в чому полягає порушення його прав, свобод та законних інтересів та внаслідок яких та чиїх рішень, дій та бездіяльності вони порушені.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на те, що позовна заява та зокрема, її прохальна частина викладені з порушенням вимог процесуального закону, що призводить до неможливості встановити кількість позовних вимог за які необхідно сплатити судовий збір суд, позбавлений можливості обрахувати такий судовий збір на виконання вимог ч. 2 ст. 169 КАС України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу десятиденного строку на усунення недоліків шляхом подання до суду уточненого адміністративного позову оформленого відповідно до вищезазначених вимог.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити позовну заяву без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дати отримання копії цієї ухвали.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Суддя І.В. Смолій