Справа № 219/8693/19
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/8693/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Шевченко Л.В., за участю секретаря Брагіної М.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

06.08.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Луганській області, у якій просить визнати дії відповідача, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, згідно постанови серії НК № 519466 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі протиправними; скасувати постанову серії НК № 519466 від 24.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.07.2019 року поліцейським БПП УПП в Луганській області винесено постанову серії НК № 519466 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 132-1 КУпАП. Згідно зазначеної постанови, позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП України зі стягненням на користь держави штрафу у сумі 510 (п`ятсот десять) гривень. Позивач вважає дану постанову необгрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП та Правилам дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1305 з наступних підстав: 24.07.2019 р., позивач виконуючи виробничі завдання, керував службовим автомобілем Камаз-4310 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 (топливозаправник), та рухався з села Яківлівка Бахмутського району у напрямку міста Лисичанськ Луганської області. З ним в кабіні у якості пасажира знаходився ОСОБА_2 , який є співробітником підприємства (охоронник), та слідкував до місця проведення польових робіт для виконання своїх безпосередніх виробничих завдань. Транспортний засіб, яким він керував, знаходився у відповідному технічному стані. Правил дорожнього руху позивач не порушував. Приблизно о 09.50., на під`їзді до блокпосту, розташованого на в`їзді у місті Лисичанськ, позивача зупинили працівники поліції, для перевірки документів, що посвідчують особу та місце реєстрації (паспорт громадянина України). Зупинку транспортного засобу, яким він керував, провів співробітник поліції ОСОБА_3 , котрий окрім перевірки паспорту, став вимагати зовсім інші документи: водійське посвідчення, товарно-транспортні документи на вантаж, допуск на перевезення небезпечних вантажів, дозвіл на експлуатацію автомобіля при транспортуванні небезпечних вантажів. Під час перевірки працівник поліції також став вимагати у пасажира ОСОБА_2 документи у вигляді дозволу на виконання робіт з небезпечними вантажами, на що той відповів, що він є охоронцем та відповідно, вказаних документів не має. Позивач у свою чергу став пояснювати працівникові поліції, що пасажир не має відношення до небезпечних вантажів, що їх безпідставно затримують, оскільки вантаж необхідний для виконання сільгоспробіт, а саме: для заправки комбайнів, які вимушено простоюють під час знаходження позивача на блок-посту. На це співробітник поліції відповів, що викликає оперативну групу, та наказав позивачу зупинитись на узбіччі дороги до її приїзду. Вказана вимога була виконана. По приїзду оперативної групи, до нього підійшов співробітник патрульної поліції, який попередньо вислухавши ОСОБА_3 , склав постанову серії НК № 519466, копію якої вручив позивачу. При цьому працівником патрульної поліції зовсім не брались до уваги особисті заперечення позивача щодо обставин вчиненого правопорушення, та його бажання скористатися правовою допомогою адвоката. Сама копія постанови серії НК № 519466, на погляд позивача складена з численними порушеннями. Так, згідно ст. 283 КУпАП, орган (посадова особа) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу, (прізвище, ім`я, по-батькові, посада посадової особи) який виніс постанову; дату розгляду справи. Вказані реквізити в копії постанови неможливо взагалі прочитати. Окрім того, при винесенні вказаної постанови працівником патрульної поліції, не були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, та ст. 268 КУпАП України. Так, інспектор поліції показував пальцем місця в постанові та казав, що там треба поставити підпис. В копії постанови серії НК № 519466 є відбиток мастичної печатки з відповідним змістом, що позивачу роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП - але самі права ніхто не роз`яснював. Окрім того, сама наявність на місці затримання великої кількості озброєних автоматичною зброєю людей, здійснювала на позивача певний психологічний тиск. Крім того, безпосередньо на блок-посту перед в`їздом в місто Лисичанськ, де працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням позивача, відносно нього ніким не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, яка б пред`являлась йому перед прийняттям оскаржуваної постанови, оскільки відповідачем не надано відповідних доказів факту порушення ПДР України, а відтак, вимоги відповідних посадових осіб про пред`явлення документів, в тому числі водійського посвідчення, товарно-транспортних накладних, та дозволів на роботу з небезпечними вантажами, є неправомірними, що свідчить про відсутність належних та допустимих доказів вчинення, адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.08.2019 року по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 16.08.2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 27.08.2019 року до суду надійшло клопотання поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальону управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Капранова Д.С. про розгляд адміністративної справи № 219/8693/19 без його участі та надав диск з відоефайлом від 24.07.2019 року. Відзив на адміністративний позов не надав.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 519466 від 24 липня 2019 року на позивача накладено штраф у розмірі 510,00 грн. за порушення ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови, 24.07.2019 о 10 год. 30 хв. в м. Лисичанськ позивач, перевозив небезпечний вантаж - паливо (ООН-1202), не маючи ДОПНВ свідоцтва на транспортний засіб КАМАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови серії НК № 519466, складеної 24.07.2019 року, у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що і інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положеннями ст.132-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері транспорту, і за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 року (із змінами), рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Також, відповідно до пунктів 9, 10 вищевказаних Правил, у разі, коли маршрут великогабаритних та великовагових транспортних засобів проходить автомобільними дорогами загального користування кількох областей та Автономної Республіки Крим, видача дозволу погоджується з Укравтодором. Якщо маршрут не виходить за межі однієї області чи Автономної Республіки Крим, видача дозволу погоджується з відповідним підприємством Укравтодору в області чи Автономній Республіці Крим; якщо маршрут проходить вулицями населених пунктів, видача дозволу погоджується з власниками автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноваженими ними організаціями, які відповідають за експлуатаційне утримання цих доріг, вулиць та залізничних переїздів.

Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (із змінами) передбачається можливість здійснення документального габаритно-вагового контролю; при цьому, п.6 цього Порядку передбачається, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За нормою ч.2 ст.73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як конкретно визначено положеннями ст.76 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст достатності доказів, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; при цьому, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно загального правила ч.1 ст.77 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з сукупності досліджених матеріалів справи, стороною позивача у справі не надавалися для розгляду суду документи, а саме свідоцтво про підготовку водія транспортних засобів що перевозять небезпечні вантажі.

Відповідно до Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2018 року № 656, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.09.2018 року за № 1041/32493 останні визначають порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України.
Відповідно до п.9.1 вищевказаних Правил при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи:
1) при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки,- погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції, зразок якого наведено в додатку 1 до цих Правил.
Перевезення небезпечних вантажів, які належать до вантажів підвищеної небезпеки, без погодження маршруту руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, виданого поліцією, здійснюється:
на маршрутах міжнародного сполучення, перелік яких затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства інфраструктури України від 02 березня 2016 року № 151/89 «Про затвердження Переліку маршрутів міжнародного дорожнього перевезення небезпечних вантажів, рух за якими здійснюється без погодження з уповноваженими підрозділами Національної поліції України», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 березня 2016 року за № 421/28551 (зі змінами);
у разі якщо перевезення вантажу частково або повністю звільняється від необхідності дотримання вимог та положень ДОПНВ згідно з розділом 1.1.3 додатка А до цієї Угоди;
2) при внутрішньому перевезенні небезпечних вантажів - копія договору обов`язкового страхування відповідальності суб`єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів.
Копія договору обов`язкового страхування не вимагається, якщо перевезення вантажу частково або повністю звільняється від необхідності дотримання вимог та положень ДОПНВ згідно з розділом 1.1.3 додатка А до цієї Угоди;
3) у випадках, передбачених ДОПНВ, на транспортній одиниці мають бути додатково такі документи:
транспортний документ, передбачений розділом 5.4.1 додатка А до ДОПНВ.
У разі якщо кількість вантажу не дає можливості завантажити його повний обсяг в одну транспортну одиницю, складаються окремі транспортні документи або робляться копії єдиного документа на кількість завантажених транспортних одиниць.
На вантажі, що не можуть завантажуватися разом в один транспортний засіб через заборону їх сумісного завантаження, обов`язково виписуються окремі транспортні документи.
Інформація, яка має зазначатися у відповідних випадках у транспортному документі, свідчить про небезпеку вантажу. Ця інформація, передбачена положеннями розділів 3.5.6, 5.4.1, підрозділами 5.5.2.4, 5.5.3.7.1 та спеціальними положеннями глави 3.3 додатка А до ДОПНВ, зазначається в товарно-транспортній накладній або додається до неї;
свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка B до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2 до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою);
ДОПНВ-свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі (далі - свідоцтво ДОПНВ про підготовку водія), передбачене розділом 8.2.1 додатка B до ДОПНВ;
письмові інструкції, передбачені розділом 5.4.3 додатка А до ДОПНВ.
Письмові інструкції зберігаються в кабіні транспортного засобу в легкодоступному місці. Автомобільний перевізник забезпечує ознайомлення водіїв, які беруть участь у перевезенні, із змістом письмових інструкцій та належне виконання ними зазначених інструкцій;
свідоцтво про завантаження контейнера / транспортного засобу, передбачене розділом 5.4.2 додатка А до ДОПНВ, порядок заповнення і зміст якого наведено в додатку 4 до цих Правил.
Свідоцтво про завантаження контейнера/транспортного засобу може бути додано до транспортного документа. У цьому разі в транспортному документі зазначається, що завантаження контейнера проведено відповідно до встановлених на морському транспорті вимог, а також зазначаються відомості про особу, відповідальну за завантаження контейнера.
Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципу змагальності і диспозитивності, суд не може прийняти доводи сторони позивача про безпідставність винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 , оскільки він 24.07.2019 року керував автомобілем КАМАЗ 4310 д. н. з. НОМЕР_1 , але всупереч п.9 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2018 року № 656, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.09.2018 року за № 1041/32493 та п.22.5 Правил дорожнього руху України, не мав при собі свідоцтва ДОПНВ про підготовку водія транспортного засобу, що перевозить небезпечні вантажі, а також не надав його до матеріалів справи.

Крім того, доводи позивача про те, що йому не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України є неспроможними, оскільки відеофайл, наданий поліцейським (відповідачем) містить докази про такі роз`яснення та підтвердження самого водія, що йому зрозумілі його права.

Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що постанова від 24.07.2019 року відповідає вказаним вимогам ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки покарання призначено в межах санкції ст. 132-1 КУпАП.

Суд приходить до висновку, що накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП на позивача є правомірними та законними.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, щодо безпідставності позовних вимог, а винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення є законною і тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», Правилами дорожнього руху України, ст.ст.7, 132-1, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.08.2019 року.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: Управління патрульної поліції в Луганській області, , адреса знаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8.

Суддя Л.В. Шевченко