Справа № 500/1995/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення адміністративного позову

Справа № 500/1995/19

02 вересня 2019 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд в складі судді Баб`юка П.М. розглянувши у письмовому провадженні клопотання позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ) про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду 30.08.2019 звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу від 06 лютого 2019 року №Ф-6842-54У.

Ухвалою суду від 02 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

30 серпня 2019 року позивачем, одночасно з пред`явленням позову, через канцелярію суду подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу - вимоги про сплату боргу від 06 лютого 2019 року №Ф-6842-54У.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилається на те, що оскаржуваною вимогою на позивача покладено обов`язок сплати заборгованості із єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18276,72 грн. Зазначену вимогу відповідачем подано до Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області для примусового виконання, виконавче провадження відкрито, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №59566479 від 18 липня 2019 року. У вказаному виконавчому провадження державним виконавцем проведено виконавчі дії у вигляді накладення арешту на майно боржника, про що свідчить постанова про арешт майна боржника ВП №59566479 від 18 липня 2019 року.

Позивач вважає, що наявність заходу примусового виконання, а саме арешту майна боржника істотно порушують та обмежують права позивача на майно, а відтак створює об`єктивні перешкоди для вчинення дій, що становлять сутність права власності на майно. Тому забезпечення захисту порушених прав накладенням арешту на майно позивача можливе лише у цьому провадженні, шляхом забезпечення позову.

Накладений, на підставі виконавчого документу (оскаржуваної вимоги Головного управління ДФС у Тернопільській області від 06 лютого 2019 року №Ф-6842-54У) арешт на майно порушує права та законні інтереси позивача. Так, інтереси позивача будуть дотриманні належним чином, за умов зупинення дії оскаржуваної вимоги, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, на час судового провадження на предмет перевірки її законності, так як невжиття відповідних заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист/поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, тому позивач просить забезпечити позов у вказаний спосіб.

Вивчивши подані позивачем докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України ), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини другої статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби в Тернопільській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06 лютого 2019 року №Ф-6842-54У щодо сплати позивачем заборгованості із єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 18276,72 грн.

18 липня 2019 року державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59566479 розпочатого за вимогою ГУ ДФС у Тернопільській області про сплату боргу (недоїмки) від 06 лютого 2019 року №Ф-6842-54У.

У вказаному виконавчому провадженні державним виконавцем проведено виконавчі дії у вигляді накладення арешту на майно боржника, про що свідчить постанова про арешт майна боржника ВП №59566479 від 18 липня 2019 року.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч.І ст.48 Закону №1404).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №59566479 може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо повернення примусово стягнутих коштів, зокрема шляхом можливого ініціювання інших судових проваджень. Також до позивача в процесі примусового виконання оскарженої вимоги можуть бути застосовані відповідні санкції, що значно ускладнить захист прав та інтересів позивача.

Одночасно, такий підхід (зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа) відповідатиме інтересам держави в особі суб`єкта владних повноважень, позаяк суд перевірить законність акту на підставі якого до позивача застосовано санкції та зніме будь-які сумніви з приводу його легітимності, про що ухвалить судове рішення.

Інший підхід у спірній ситуації, суперечитиме інтересам обох сторін. Інтересам позивача, оскільки буде втрачена суть судового провадження та здійснено втручання в майнові права особи з порушенням принципів законності, суспільного інтересу та пропорційності; та інтересам відповідача, позаяк у випадку визнання вимоги протиправною та її скасування, особа позивача матиме право на відшкодування збитків заподіянням виконання протиправного рішення суб`єкта владних повноважень, а держава зобов`язана буде нести надмірний тягар майнової відповідальності спричинений незаконними діями уповноваженого органу.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку

Відповідно до пункту частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу, а саме, вимоги про сплату боргу від 06 лютого 2019 року №Ф-6842-54У.

Відповідно частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Керуючись статями 150, 151,154 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документу - вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області від 06 лютого 2019 року №Ф-6842-54У сплату боргу (недоїмки) до набрання законної сили рішенням суду у справі №500/1995/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Ухвалу направити для виконання Тернопільському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (46002, м.Тернопіль, вул. Кн.Острозького, 14, ) та сторонам у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.