Справа № 320/3235/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2019 року № 320/3235/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у м. Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить зобов"язати відповідача перерахувати пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 за періоди роботи з 29.07.1980 - 27.10.1981, 05.01.1984 - 21.10.1991, 24.10.1991 -10.03.1993, 22.03.1993 - 18.10.1993, 20.11.1993 - 15.11.1994, 11.03.1995 -18.04.1996, 13.05.1996-12.04.1999, з 10 грудня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем неправомірним та неналежним чином здійснюється нарахування пенсії ОСОБА_1 . Позивач вказав, що його трудова книжка оформлена у відповідності до вимог чинного законодавства та у повному обсязі підтверджує стаж роботи із шкідливими умовами праці, тому, на думку ОСОБА_1 , відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок його пенсії відповідно до записів трудової книжки.

Відповідач з позовом не погодився, свої заперечення висловив у письмовому відзиві, в якому стверджував, що згідно приписів пенсійного законодавства, пільговий стаж за Списком №2 передбачає лише можливість зниження пенсійного віку при призначенні пенсії, але не надає право на пільгове обчислення страхового стажу. Наголосив, що заявлені позивачем періоди роботи на пільгових умовах за Списком №2 включені до розрахунку страхового стажу на загальних підставах.

Ухвалою суду від 01.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.03.2018 №198123, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У грудні 2018 року позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити індексацію та перерахунок пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2.

Листом від 21.12.2018 №895/Л-01 Пенсійний орган повідомив позивача про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії за Списком №2, посилаючись на те, що у трудовій книжці позивача відсутні відомості про зайнятість на посадах електрогазозварника та електрозварника повний робочий день, не вказаний характер виконуваних робіт та не зазначено, що за результатами атестацій робочих місць, підтверджене право електрогазозварника та електрозварника на пільгове пенсійне забезпечення.

Надалі, 31.05.2019 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із здійсненням індексації та перерахунком пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

У відповідь, листом від 24.06.2019 №510/Л-01, відповідач вказав, що заявнику вже надавалась вичерпна відповідь щодо питань, поставлених у поданій заяві.

Не погоджуючись із відмовами відповідача щодо перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Приписами статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним у встановленому порядку (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

Потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

У той же час, відповідало до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У ході розгляду справи судом встановлено, що позивачу призначена та виплачується пенсія за віком зі зменшенням пенсійного віку на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Матеріли справи, зокрема розрахунок стажу ОСОБА_1 (пенсійна справа №198123), свідчить, що період роботи позивача з 29.07.1980 по 27.10.1981, з 05.01.1984 по 21.10.1991, з 24.10.1991 по 10.03.1993, з 22.03.1993 по 18.10.1993, з 20.11.1993 по 15.11.1994, з 11.03.1995 по 18.04.1996 та з 13.05.1996 по12.04.1999, були зараховані до його страхового стажу.

У той же час, як з`ясовується із позовної заяви, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний перерахувати пенсію позивача за вищенаведені періоди, оскільки вони є періодами роботи із шкідливими і важкими умовами праці (Список №2).

Проаналізувавши обставини справи та регулююче такі обставини законодавство, суд дійшов висновку про необґрунтованість позиції позивача, пояснюючи це наступним.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV закріплено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У той же час, періоди роботи після призначення пенсії зараховуються до страхового стажу на загальних підставах.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Правова оцінка наведених норм права дає підстави дійти до висновку, що починаючи з 01.01.2004, тобто з дати набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пільговий порядок обчислення стажу роботи приміняється виключно у момент визначення пенсійним органом наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії. Після прийняття рішення про набуття особою права на пенсію, на стадії обчислення розміру пенсії, періоди страхового стажу вже зараховуються у загальному порядку.

Аналогічного правового висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 31.07.2019 у справі №320/677/19.

Виключенням із наведеного загальнообов`язкового правила поведінки, є обрахування стажу на роботах за Списком №1, який обчислюється із додатковим зарахуванням по одному року за кожний повний рік стажу роботи.

Беручи до уваги вищенаведене та той факт, що обчислюючи розмір пенсії позивача при її призначенні, відповідач зарахував заявлені позивачем періоди роботи за Списком №2 до розрахунку страхового стажу, суд не убачає протиправних дій з боку відповідача.

Суд також звертає увагу, що позивачем жодним чином не пояснено та необґрунтовано який саме перерахунок вже призначеної пенсії має здійснити відповідач, а у позовній заяві посилається на норми пенсійного законодавства, які регулюють підтвердження періодів роботи за списком №2 для визнання права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а тому, довів правомірність своїх дій.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про законність дій відповідача, у зв`язку із чим, позовні вимоги визнає безпідставними, необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.