Справа № 460/1800/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 вересня 2019 року м. Рівне №460/1800/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: представник Кучер О.Г.,

розглянувши в підготовчому засіданні заяву Виконавчого комітету Млинівської селищної ради Млинівського району Рівненської області про відвід судді в адміністративній справі за позовом Млинівської гуманітарної гімназії Млинівської селищної ради Рівненської області до Виконавчого комітету Млинівської селищної ради Млинівського району Рівненської області про визнання протиправним та скасування пункту рішення в частині,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа № 460/1800/19 за позовом Млинівської гуманітарної гімназії Млинівської селищної ради Рівненської області до Виконавчого комітету Млинівської селищної ради Млинівського району Рівненській області про визнання протиправним та скасування пункту рішення в частині.

Ухвалою суду від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Визначено дату проведення підготовчого судового засідання 4 вересня 2019 року об 11:00год.

В підготовчому засіданні представник відповідача подав заяву про відвід судді Комшелюк Т.О.

Вказану заяву обґрунтовано тим, що суддею Рівненського окружного адміністративного суду Комшелюк Т.О. розглядалась адміністративна справа № 817/1456/18 за позовом ОСОБА_1 в особі представника за законом - матері ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника за законом - матері ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в особі представника за законом - батька ОСОБА_6 до Млинівської селищної ради Рівненської області, виконуючого обов`язки селищного голови Млинівської селищної ради Рівненської області Міщанюка Олександра Володимировича, виконавчого комітету Млинівської селищної ради, треті особи: відділ освіти, молоді та спорту Млинівської районної державної адміністрації Рівненської області, Млинівська гуманітарна гімназія Млинівської селищної ради Рівненської області про визнання незаконним та скасування рішення. Предметом розгляду адміністративної справи № 817/1456/18 було рішення Виконавчого комітету Млинівської селищної ради Млинівського району Рівненської області № 96 «Про організацію виконання Порядку зарахування, відрахування та переведення учнів до державних та комунальних закладів освіти для здобуття повної загальної середньої освіти», зокрема пункт 1 вказаного рішення, яким було затверджено проект мережі класів у закладах загальної середньої освіти Млинівської селищної ради на 2018-2019 навчальний рік. Із зазначеного проекту мережі класів вбачалося, що у пункті 10 визначено у Млинівській гуманітарній гімназії Млинівської селищної ради Рівненської області «0» (нуль) перших класів. В свою чергу, позов Млинівської гуманітарної гімназії Млинівської селищної ради Рівненської області до виконавчого комітету Млинівської селищної ради Млинівського району Рівненської області в адміністративній справі № 460/1800/19 стосується аналогічного (однотипного, ухваленого за аналогічних правовідносин, але за інший період (щодо іншого навчального року) рішення з тих самих мотивів його прийняття та суспільних відносин, які діють навколо формування мережі навчальних класів закладів загальної середньої освіти Млинівської селищної ради. Більш того, суддею Комшелюк Т.О. у адміністративній справі № 817/1456/18 було прийняте рішення по суті, в якому було встановлено правову позицію даного судді з приводу формування мережі навчальних класів закладів загальної середньої освіти Млинівської селищної ради. Також, неоспорюваним залишається той факт, про наявність інших, ніж визначені у пунктах 1, 2, 3 частини першої статті 36 КАС України обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а саме постановлення ухвали 02.08.2019 року суддею Комшелюк Т.О. про задоволення заяви Млинівської гуманітарної гімназії Млинівської селищної ради Рівненської області про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 460/1800/19. Прийнявши рішення про забезпечення позову фактично відбулось вирішення справи по суті, хоча й на певний час, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії акта органу місцевого самоврядування, суд фактично втрутився в діяльність органу місцевого самоврядування та надав можливість позивачу проводити набір дітей до першого класу Млинівської гуманітарної гімназії та, можна припустити, допустив настання негативних наслідків залишивши поза увагою шляхи поновлення прав дітей розпочати вчасно навчальний процес забезпечуючи такий позов. Відповідач акцентує також увагу на тому, що оскаржуване рішення виконавчого комітету від 29 травня 2019 року № 109 має стримуючий (обмежувальний) характер для позивача, рішення, яке не дозволяє проводити набір дітей до першого класу. Таким чином, на думку відповідача, суддею Комшелюк Т.О. фактично ухвалено рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, є порушенням матеріальних та процесуальних норм та наявністю обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Крім того, відповідач у заяві про відвід судді посилається на ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом». Також вказує, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом». Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». Аналогічна правова позиція закріплена також в пп. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04). На додачу, п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11), суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності». Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України») і таке забезпечення покладається саме на орган судової влади. З урахуванням наведеного просить відвести суддю Комшелюк Т.О. від розгляду справи № 460/1800/19.

Розглянувши у підготовчому засіданні подану відповідачем заяву про відвід, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч. 3, 11 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Підстави для відводу судді встановлені статтями 36, 37 КАС України.

За правилами ч.ч.1, 2 ст. 36 КАС України (в редакції від 15.12.2017), суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Щодо посилання відповідача у заяві про відвід судді Комшелюк Т.О., як на підставу відводу, що у провадженні судді Комшелюк Т.О. перебувала справа № 817/1456/18, предметом якої було рішення виконавчого комітету Млинівської селищної ради Милинівського району Рівненської області № 96 «Про організацію виконання Порядку зарахування, відрахування та переведення учнів до державних та комунальних закладів освіти для здобуття повної загальної середньої освіти», зокрема пункт 1 вказаного рішення, яким було затверджено проект мережі класів у закладах загальної середньої освіти Млинівської селищної ради Милинівського району Рівненської області на 2018-2019 навчальний рік, що є аналогічним предметом спору у даній справі, лише щодо іншого навчального року і по якій цим суддею було прийнято рішення, тобто вже цим суддею було сформовано певну правову позицію, яка відображена в ухваленому судом рішенні та щодо забезпечення позову у справі № 460/1800/19, то суд звертає увагу на таке.

Підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

Так, безумовними є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.

До оціночних підстав належать такі підстави, як: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, підстава щодо прямої чи опосередкованої заінтересованості судді в результаті розгляду справи дозволяє особам, які беруть участь у справі, у разі наявності у них доказів можливої заінтересованості судді у вирішенні справи, заявляти відвід судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаної підстави, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.

Це може стосуватися тих випадків, коли суддя висловив свою думку до початку розгляду справи по суті, тобто вже визначив тим самим своє ставлення до його результату або коли результат справи зачіпає тією чи іншою мірою інтереси самого судді або ж близьких йому людей.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v.), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Для відведення судді, в разі наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Разом з тим, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

За змістом ч. 4 ст. 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Позаяк, відповідач фактично у змісті поданої заяви про відвід висловлює свою незгоду з процесуальним рішенням судді та рішенням в іншій справі, прийнятим цим суддею, то наведені аргументи та мотиви не є підставами для відводу згідно вимог ч. 4 ст. 36 КАС України.

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу судді Комшелюк Т.О.

Згідно з нормами ч.4 ст.40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36-40, частиною першою статті 183, пунктом 8 частини другої статті 236, статтями 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати заявлений Виконавчим комітетом Млинівської селищної ради Млинівського району Рівненської області відвід судді Комшелюк Тамарі Оруджалієвні від 04.09.2019 необґрунтованим.

Провадження у справі № 460/1800/19 за позовом Млинівської гуманітарної гімназії Млинівської селищної ради Рівненської області до Виконавчого комітету Млинівської селищної ради Млинівського району Рівненській області про визнання протиправним та скасування пункту рішення в частині, зупинити до вирішення питання про відвід.

Передати адміністративну справу № 460/1800/19 для вирішення питання про відвід судді, якій визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комшелюк Т.О.