Справа № 160/7336/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7336/18

головуючий суддя І інстанції Прудник С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року в адміністративній справі № 160/7336/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" до Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому, з урахуванням уточнень, просило:

- визнати протиправними дії Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені в розмірі 321449,51 грн., нарахованої на суму простроченого ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» податкового зобов`язання з податку на прибуток 263700 грн., виходячи з граничного строку сплати такого зобов`язання 11.03.2015 року, облікової ставки НБУ на дату прострочення платежу 30%, дати фактичного погашення відповідного податкового зобов`язання (12.07.2018 року) та кількості календарних днів прострочення сплати грошового зобов`язання (1219 календарних днів);

- зобов`язати Нікопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області скасувати пеню в сумі 321449,51 грн., нараховану на суму простроченого ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» податкового зобов`язання з податку на прибуток 263700 грн., виходячи з граничного строку сплати такого зобов`язання 11.03.2015 року, облікової ставки НБУ на дату прострочення платежу 30%, дати фактичного погашення відповідного податкового зобов`язання (12.07.2018 року) та кількості календарних днів прострочення сплати грошового зобов`язання (1219 календарних днів);

- зобов`язати Нікопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» пеню на суму 82444,76 грн. на рахунок № 4029 в УДКСУ у м. Нікополі Дніпропетровської області, МФО 899998, ;

- зобов`язати Нікопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» шляхом виключення залишку пені на суму 239004,75 грн.;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 26 вересня 2018 року № 103846-17 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на суму податкового боргу 239004,75 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення про опис майна у податкову заставу від 26 вересня 2018 року № 103846-17 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що відсутність у підприємства податкового боргу, тобто об`єкту нарахування пені, в розумінні приписів ст. 129 Податкового кодексу України, унеможливлює її нарахування, у зв`язку з чим, дії податкового органу щодо відображення в інтегрованій картці позивача операцій щодо нарахування пені на суму 321449.51 грн., прийняття податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу є протиправними.

Представник позивача в судовому засіданні просила задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували відносно задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» () зареєстровано у встановленому законом порядку та перебуває на податковому обліку в Нікопольській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Так, Нікопольською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі підпункту 75.1.2, пункту 75.1 статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено акт від 05.10.2015 року №1330/04-07-22-01/37837198.

На підставі вказаного акта перевірки Нікопольською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області винесено податкові повідомлення-рішення від 23.10.2015 року:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 335578,75 грн., в тому числі 268463,00 грн. за основним платежем і 67115,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 229597,00 грн. і застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 114798,50 грн.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 23.10.2015 року № та № , позивач оскаржив їх в судовому порядку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі № 804/15514/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2015 року №; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2015 року № в частині нарахування грошового зобов`язання на загальну суму 5953, 75 грн. (за основним платежем - 4763,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1190,75 грн.); в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

З урахуванням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі № 804/15514/15 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення від 22.06.2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в розмірі 329625,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 263700 грн. та 65925 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Згідно даних Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, викладених у листі № 45646/10/04-36-14-03-22 від 31.07.2018 року, податкове зобов`язання з податку на прибуток підприємства в сумі 263700 грн. визначене за 2014 рік.

Фактичне погашення ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за 2014 рік в сумі 263700 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 року № , здійснено 05.07.2018 року.

З огляду на несплату позивачем вказаного податкового зобов`язання за період з 11.03.2015 року 05.07.2018 року, останньому податковим органом було нараховано пеню у розмірі 321449.51 грн.

26.09.2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області складено податкову вимогу № 103846-17, якою визначено суму податкового боргу з податку на прибуток приватних підприємств станом на 25.09.2018 року у розмірі 239004,75 грн. (пеня).

Також 26.09.2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 103846-17.

Вважаючи протиправними дії відповідача по нарахуванню пені та прийняття податкової вимоги і рішення про опис майна у податкову заставу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» правомірно, у відповідності до вимог підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня за порушення строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного податковим повідомленням-рішенням від 23.10.2015 року № та винесеним новим податковим повідомленням-рішенням від 22.06.2018 року № .

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобовязань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Приписами п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2017 року) визначено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Поряд з вказаним, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» от 21.12.2016 року № 1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, було внесено зміни до ст. 129 Податкового кодексу України та п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України викладено в наступній редакції: «Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження)».

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що до 01.01.2017 року нарахування пені розпочиналось, в разі нарахування суми грошового зобов`язання контролюючими органами, з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання визначеного у податковому повідомленні-рішенні, тобто через 10 календарних днів, що настають за днем отримання такого податкового повідомлення-рішення, крім випадку, коли протягом такого строку платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. В разі реалізації платником податків вказаного права, останній зобов`язаний погасити суму грошового зобов`язання, визначену в податковому повідомленні рішенні протягом 10 календарних днів, наступних за днем його узгодження, тобто протягом 10 днів з дня набрання законної сили рішенням суду.

В свою чергу, починаючи з 01.01.2017 року, нарахування пені, при визначенні суми грошового зобов`язання контролюючим органом за результатами податкової перевірки, здійснюється з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Як свідчать обставини справи, підставою для нарахування позивачу пені у розмірі 321449,51 грн. були висновки податкового органу щодо протиправної несплати позивачем суми податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за період з 11.03.2015 року по 05.07.2018 року, у розмірі 268463.00 грн., визначену податковим повідомленням рішенням від 23.10.2015 року № .

Так, з матеріалів справи вбачається, що вказане податкове повідомлення-рішення було отримано позивачем 27.10.2015 року, а з адміністративним позовом про оскарження останнього позивач звернувся до суду протягом 10 денного строк з дня його отримання, що сторонами не заперечується.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року у справі № 804/15514/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково, - визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2015 року №; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2015 року № в частині нарахування грошового зобов`язання на загальну суму 5953, 75 грн. (за основним платежем - 4763,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1190,75 грн.).

Відповідно до ст. 254 КАС України (в редакції до 15.12.2017 року), постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відтак, оскільки ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2017 року була прийнята у відкритому судовому засіданні та з огляду на приписи ст.ст. 56, 57, 129 Податкового кодексу України ( в редакції до 01.01.2017 року), нарахування пені на вказану суму мало розпочинатись через 10 днів з дня набрання законної сили рішенням суду, тобто з 18.12.2017 року.

При цьому, оскільки починаючи з 01.01.2017 року діє нова редакція Податкового кодексу України, яка визначає необхідність нарахування пені також за період адміністративного та/або судового оскарження податкового повідомлення-рішення, то відповідно нарахування пені в даному випадку має здійснюватись з 01.01.2017 року.

Відтак, з огляду на вказані обставини, нарахування позивачу пені за період з 01.01.2017 року по 05.07.2018 року мало здійснюватися на підставі положень ст. 129 Податкового кодексу України, в редакції після 01.01.2017 року.

Поряд з вказаним, як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку нарахованої пені за період з 11.03.2015 року по 05.07.2018 року, при визначенні розміру пені за вказаний період, податковим органом застосовувалась фіксована облікова ставку НБУ у розмірі 30% (згідно постанови НБУ від 02.03.2015 року № 154 «Про регулювання грошово-кредитного ринку»), 120% від якої становило 36%.

Так, відповідно до п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2017 року) пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

В свою чергу, згідно п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України (в редакції після 01.01.2017 року), на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відтак, оскільки після 01.01.2017 року при нарахуванні пені застосуванню підлягали положення ст. 129 Податкового кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року № 1797-VIII, то відповідно нарахування пені мало здійснюватися з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що нарахування пені за період з 01.01.2017 року по 05.07.2018 року здійснювалось податковим органом, всупереч приписам п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України (в редакції після 01.01.2017 року), оскільки таке нарахування здійснювалось з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення податкового боргу.

Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зауважує, що в розрахунку нарахованої пені за період з 11.03.2015 року по 05.07.2018 року, податковим органом визнано необґрунтованість нарахування пені у розмірі 5963.16 грн., з огляду на неправильне визначення суми заниженого податкового зобов`язання (268463.00 грн. в той час як належною є 263700.00 грн.) та неправильне визначення кількості днів заниження податкового зобов`язання (1214 днів в той час як належними є 1213 днів) (а.с.186).

Відтак, з огляду на вказані обставини та виключну дискрецію податкового органу щодо нарахування пені і повноваження суду щодо перевірки правильності такого нарахування, в тому числі визначення відповідної редакції норми, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визнати протиправними дії Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені в розмірі 321449,51 грн., нарахованої на суму простроченого ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» податкового зобов`язання з податку на прибуток 263700 грн. виходячи з граничного строку сплати такого зобов`язання 11.03.2015 року, облікової ставки НБУ на дату прострочення платежу 30% та зобов`язати останню внести зміни до інтегрованої картки позивача, виключивши визначену останньому пеню в розмірі 321449,51 грн., нараховану на суму простроченого ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» податкового зобов`язання з податку на прибуток 263700 грн.

Також, що стосується позовних вимог позивача про зобов`язання Нікопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області скасувати пеню в сумі 321449,51 грн., нараховану на суму простроченого позивачем податкового зобов`язання, то суд апеляційної інстанції вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки позивача, виключивши визначену останньому пеню в розмірі 321449,51 грн.

Стосовно вимоги щодо зобов`язання Нікопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТІСТ» пеню на суму 82444,76 грн., то колегія суддів зазначає про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вказана сума грошових коштів була сплачена позивачем як сума податкового зобов`язання та списана податковим органом в рахунок погашення пені, тобто вказана сума має статус сплаченого (переплаченого податкового зобов`язання), питання щодо розпорядження якою має вирішуватись в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відносно правомірності прийняття відповідачем податкової вимоги від 26 вересня 2018 року № 103846-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 26 вересня 2018 року № 103846-17, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пунктів 88.1, 88.2 ст. 88 Податкового кодексу України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п.п. 89.1.2 п. 89.1, п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України, право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу. Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Як вбачається з податкової вимоги від 26.09.2018 року № 103846-17, в останній зазначено про обов`язок позивача сплатити податковий борг у сумі 239004.75 грн.

Рішення про опис майна у податкову заставу від 26.09.2018 року № 103846-17 також було прийнято, з огляду на наявність вказаного податкового боргу.

Відтак, оскільки вказана сума податкового боргу є частиною від суми пені у розмірі 321449,51 грн., визначеної за період з 11.03.2015 року по 05.07.2018 року, нарахування якої було визнано судом протиправним, то відповідно прийняття відповідачем податкової вимоги від 26.09.2018 року № 103846-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 26.09.2018 року № 103846-17 на її підставі є протиправним та зумовлює необхідність скасування останніх.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року в адміністративній справі № 160/7336/18 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо нарахування пені Товариству з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ" в розмірі 321449,51 грн. на суму простроченого податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 263700.00 грн. виходячи з граничного строку сплати такого зобов`язання 11.03.2015 року, облікової ставки НБУ на дату прострочення платежу 30%.

Зобов`язати Нікопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікопольський завод сталевих труб "ЮТІСТ", виключивши пеню в розмірі 321449,51 грн., нараховану на суму простроченого ТОВ «НЗСТ «ЮТІСТ» податкового зобов`язання з податку на прибуток 263700 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 26 вересня 2018 року № 103846-17.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про опис майна у податкову заставу від 26 вересня 2018 року № 103846-17 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржено до Верховного Суду на підставі та в порядку, передбаченому ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова