Справа № 274/3154/19
Суддя: Замега О. В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №274/3154/19
провадження № 2-а/0274/90/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.08.19 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк-Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Житомирської митниці ДФС Кондратюка Андрія Анатолійовича про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

29.05.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, що 04 грудня 2018 року, відповідачем відносно нього було складено постанову про порушеня митних правил № 2254/10100/18, якою його притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень. Вказану постанову вважає протиправною, оскільки 12.12.2018 Постановою Кабінету Міністрів України № 1077 був прийнятий "Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України", який розповсяджується і на його авто, і дозволив йому здійснити розмитнення авта в період визначений цим порядком. Тому в його діях не було ні умислу ні вини в порушенні митних правил чи ухилення від сплати податків та зборів.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач в наданій суду заяві просив розглянути справу в його відсутності . Позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Кондратюк А. подав до суду відзив на позов в якому просив справу розглянути в його відсутності. У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

У відзиві представник відповідача вказав, що 18.05.2018 ОСОБА_1 через зону діяльності Житомирської митниці ДФС в митному режимі "транзит" на митну територію України ввезено транспортний засіб марки "VW Passat" реєстраційний номер КМС НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , однак останній транспортний засіб за межі митної території України не вивіз, до митного органу не доставив, тим самим перевищив більш ніж на десять діб встановлений ст. 95 Митного Кодексу України строк доставки вказаного транспортного засобу до митного органу призначення. Позивачем у позові не наведено обставини, які б спростовували факт порушення ним строків транзитного перевезення вказаного автомобіля та вчинення порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України. Оскільки оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності була винесена раніше, ніж проведено митне оформлення автомобіля, позивач зобов`язаний сплатити за нею штраф.

Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Митним кодексом України (далі - МК України), Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 № 2612-VIII, що набув чинності 25.11.2018 (далі - Закон № 2612-VIII).

Статтею 8 МК України визначено принципи діяльності державної митної справи, а саме законності та презумпції невинуватості та єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ч. 6 ст. 530 МК України зазначається, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод таінтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму суд під час розгляду справи щодо оскаржень рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинен перевірити їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Статтею 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи,що вчинила правопорушення,від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно положень частини 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитного перевезення транспортного засобу ввезеного на митну територію України більше ніж десять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу.

Однак, позивач просить скасувати постанову в справі про порушення митних правил, у зв`язку із тим, що 12.12.2018 Постановою Кабінету Міністрів України №1077 був прийнятий "Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України", який розповсяджується і на його авто, і дозволив йому здійснити розмитнення авта в період визначений цим порядком.

Так з матеріалів справи встановлено, що 04.12.2018 відповідачем розглянуто матеріали справи про порушення митних правил та винесено постанову в справі про порушення митних правил № 2254/10100/18, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ч. 3 ст. 470 МК, а саме за не вивезення позивачем автомобіля "VW Passat" реєстраційний номер КМС НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за межі митної території України в строки визначені статтею 95 Митного кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

24.01.2019 при здійсненні митного оформлення вказаного автомобіля "VW Passat" реєстраційний номер КМС НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , подана електронна митна декларація(а.с.11).

ОСОБА_1 сплатив всі належні митні платежі та добровільно сплатив до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто, 8500 грн., що підтверджується записами в митній декларації про сплату платежу за кодом 093(а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9.02.1999 №1-рп/99 визначено, що «за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.»

25.11.2018 набрав чинності Закон № 2612-VIII, який прийнято з метою врегулювання питання ввезення транспортних засобів на митну територію України, забезпечення дієвого контролю за переміщенням, цільовим використанням транспортних засобів, поміщених в митний режим транзиту чи тимчасового ввезення, посилення відповідальності громадян за порушення митних правил.

Так, пунктом 13 вказаного Закону № 2612-VIII внесено зміни до розділі XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України, зокрема, доповнити пунктами 9-2 та 9-3 такого змісту:

"9-2. Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України", митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

9-3. Установити, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2018 року № 1077, затверджено Тимчасовий порядок виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України (далі Тимчасовий порядок).

Пунктом 1 Тимчасового порядку визначено, що він визначає механізм виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТЗЕД та ввезені громадянами на митну територію України в період з 1 січня 2015 р. до 25 листопада 2018 р.

Згідно пункту 11 Тимчасового порядку сплата належних митних платежів, а також коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, передбачених пунктом 93 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України під час здійснення митного оформлення транспортного засобу, покладається на декларанта або на особу, уповноважену на це декларантом. Зазначені митні платежі та кошти сплачуються згідно з електронною митною декларацією, за якою здійснюється декларування такого транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу).

При цьому, відповідно до п. 16 Тимчасового порядку завершення у встановленому порядку митного оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільна сплата декларантом до державного бюджету коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 Митного кодексу України, за порушення митних правил стосовно випущеного для вільного обігу транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Отже, Законом № 2612-VIII регламентовано пільгові умови, які можуть бути застосовані в разі, якщо особа розпочала митне оформлення ввезеного транспортного засобу до притягнення її до відповідальності за вказане вище правопорушення та сплатила добровільний внесок.

Таким чином, оскільки Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» було передбачено спеціальну підставу звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.470 МК за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, вказаний Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» у розумінні ст. 58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, а тому має зворотну силу в часі.

Відтак на момент складення відповідачем оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення № 2254/10100/18 від 04.12.2018 чинним законодавством передбачена можливість звільнення осіб від адміністративної відповідальності у випадку, якщо вони вчинили правопорушення, передбачене ст.470 МК України, тобто прострочили режим вивезення транспортного засобу за межі митної території України та у встановлений на той час 180 днів завершать у встановленому порядку митне оформлення транспортного засобу у митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) та добровільно сплатять до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 у встановлений Тимчасовим порядком час (протягом 180 днів) митне оформлення транспортного засобу добровільно сплатив до державного бюджету кошти у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та становить 8500 гривень, тобто добровільно поніс відповідальність за порушені строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту та у відповідності до п. 9-3 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, а також у відповідності до пункту 16 Тимчасового порядку, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності за вчинення перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки транспортного засобу, а разом з тим за прострочення вивезення за межі митної території вказаного автомобіля.

У відповідності до статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що до позивача мають бути застосовані положення абз.2 п. 9-3 «Прикінцевих та перехідних положень» Митного кодексу України, він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.470 МК України за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Суд не приймає доводи відповідача щодо обов`язку позивача сплатити штраф на суму 8500 грн., оскільки оскаржувана постанова про притягнення його до відповідальності була винесена раніше (04.12.2018), ніж проведено митне оформлення автомобіля (24.01.2019 ), з огляду на те, що:

1) чинним законодавством на момент виниклих між сторонами правовідносин щодо притягнення позивача до відповідальності передбачалось встановлення періоду у 180 днів, в який позивачу було надано можливість провести митне оформлення автомобіля та добровільно сплатити визначену суму за прострочення його вивезення, що є підставою для його звільнення від відповідальності;

2) правові норми, якими передбачено скасування або пом`якшення відповідальності, яким є в даному випадку адміністративне стягнення, мають зворотну дію в часі;

3) а ні вищезазначеними нормами Закону, а ні ч.3 ст.470 Митного кодексу України не передбачена подвійна сплата зазначеної суми за вчинення того самого діяння. Натомість подвійне притягнення до юридичної відповідальності заборонено ст.61 Конституції України.

Згідно ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч.3 ст.186 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У зв`язку із проведенням митного оформлення автомобіля та виконання при цьому усіх умов для звільнення позивача від відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України, суд прийшов до висновку про те, що скасовуючи спірну постанову про накладення адміністративного стягнення від 04.12.2018, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід одночасно також закрити.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до заступника начальника Житомирської митниці ДФС Кондратюка Андрія Анатолійовича про скасування постанови - задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника Житомирської митниці ДФС Кондратюка Андрія Анатолійовича від 04 грудня 2018 року в справі про порушення митних правил № 2254/10100/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України і накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 470 Митного кодексу України - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня складення його у повному обсязі.

Головуючий суддя О.В.Замега