Справа № 200/7046/19-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року справа №200/7046/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 р. (повний текст рішення складено 10 липня 2019 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/7046/19-а (головуючий І інстанції суддя Буряк І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання незаконними дій відповідача стосовно нарахування та компенсації не в повному обсязі йому компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів; зобов`язання відповідача зробити перерахунок суми компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів за перше півріччя 2019 року; стягнення з відповідача недоплаченої суму компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів за перше півріччя 2019 року у розмірі 1807 грн. (а.с. 3-7).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 200/7046/19-а адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області стосовно нарахування не у повному обсязі ОСОБА_1 грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536.

Зобов`язано Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області призначити та провести виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228», а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць за перше півріччя 2019 року .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 39-41).

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неправильно трактує та застосовує п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228.

В пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 зазначено, що грошові компенсації на бензин виплачується інвалідам у розмірі 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць. Те, що робочі органи Фонду повинні щомісячно сплачувати саме грошову компенсацію на бензин, не зазначено ні в самій постанові Кабінету Міністрів України № 228, ні в самому тексті Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, який затверджений цією ж постановою Кабінету Міністрів України, що також підтверджується роз`ясненнями Мінсоцполітики.

Апелянт посилається на практику Вищого адміністративного суду України, викладену в ухвалі від 10.02.2015 року у справі № К/800/58631/14.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , згідно з довідкою від 15 серпня 2012 року серії 10 ААА № 091739 є інвалідом І групи безстроково у зв`язку із трудовим каліцтвом (а.с. 8).

Висновком медико-соціальної експертної комісії від 30 травня 2007 року визнано придатним до керування автомобілем (а.с. 10).

30 січня 2009 року ОСОБА_1 безоплатно забезпечено автомобілем ЗАЗ-11038740.

З 01.07.2016 року перебуває на обліку відповідача як переміщена особа із районів проведення антитерористичної операції, є отримувачем щомісячних страхових виплат, витрат на медичну та соціальну допомогу та інше у зв`язку із трудовим каліцтвом, що сталось 21.02.2006 року.

Постановою начальника Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області від 26.02.2019 року № 0536/10822/10822/463 позивачу призначено компенсацію витрат на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля за перше півріччя 2019 року у розмірі 169,03 грн. (а.с. 15).

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами частин 1, 5, 6 статті 28 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» передбачено, що грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються інвалідам, на дітей-інвалідів, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом.

Грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування призначають і виплачують місцева державна адміністрація.

Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1 п. 2, п. 3 Порядку виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування компенсації призначаються: особам, інвалідність яких пов`язана з трудовим каліцтвом, що настало від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі - інваліди внаслідок трудового каліцтва), - за розпорядженнями управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - управління виконавчої дирекції); інвалідам будь-якої іншої категорії - згідно з розпорядженнями Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення).

Компенсації виплачуються: інвалідам внаслідок трудового каліцтва - управліннями або відділеннями виконавчої дирекції; інвалідам будь-якої іншої категорії - районними структурними підрозділами соціального захисту населення незалежно від органу, де інвалід перебуває на обліку як одержувач пенсії (довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії).

Приписами пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування» від 14 лютого 2007 року № 228 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07 серпня 2013 року № 536 (далі - Порядок), встановлено, що грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Згідно із пунктом 5 зазначеного Порядку виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривень, з 1 грудня - 1638 гривень.

Наведене нормативне регулювання дає підстави стверджувати, що розмір грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, показники, за якими вона визначається, порядок та періодичність її виплати точно встановлені законодавством, яке не передбачає компетенції центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, забезпечує формування та реалізацію здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, давати роз`яснення з питань визначення розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів, що виплачуються особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, що мають автомобілі та мотоколяски.

Показники і параметр розміру грошової компенсації у нормативному акті виписані достатньо чітко і однозначно для того, щоб визначити і виплати конкретну суму цього платежу.

Логічний і лексично-синтаксичний аналіз положення пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 та пункту 5 Порядку дає підстави однозначного висновку, що 22 або 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за кожен місяць відповідного півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.

Суд не приймає до уваги посилання апелянта на лист Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 року № 2249/19/93-13, оскільки порядок здійснення розрахунку компенсації, визначений вказаним листом, не відповідає порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року № 228.

При цьому, постанова Кабінету Міністрів України є нормативно-правовим актом, який є обов`язковим для виконання всіма суб`єктами відповідних правовідносин.

Разом з тим, лист Міністерства соціальної політики України не є нормативно-правовим актом та носить рекомендаційний характер, а тому не підлягає застосуванню при визначенні розміру грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля.

Таким чином, компенсація на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування має бути призначена позивачу та виплачена відповідачем у розмірі 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць з урахуванням виплачених сум.

Зазначений висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 524/7830/16-ц.

Частиною 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позовні вимоги про визнання незаконними дій відповідача стосовно нарахування не в повному обсязі позивачу компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів підлягають задоволенню.

З урахуванням того, що саме органи соціального страхування проводять нарахування та розрахунок соціальних виплат, щодо яких виник спір у даній справі, з метою ефективного захисту прав позивача, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушених прав позивача зобов`язання відповідача призначити та провести виплату (з урахуванням виплачених сум) позивачу грошової компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобіля, виходячи з розміру, встановленого пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування», в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.08.2013 року № 536 «Про внесення змін до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 року № 228», а саме: 22 відсотки прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць за перше півріччя 2019 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

При викладених обставинах, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Щодо підвідомчості спору у даній справі суд, зазначає наступне.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції та який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Аналіз положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які визначають правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема й компетенцію Фонду та його робочих органів, дає підстави для висновку, що. у відносинах, пов`язаних із виплатою страхувальником у передбачених законодавством випадках компенсаційних виплат відповідно до Порядку виплати, ці органи не виступають на рівних засадах з іншими учасниками відповідних відносин, а здійснюють владні управлінські функції, спрямовані на забезпечення державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спори, пов`язані з перерахунком розміру компенсаційних виплат - грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, підлягають розгляду відповідно до правил КАС - судами адміністративної юрисдикції як такі, що є публічно-правовими за своєю правовою природою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 405/5366/17.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 липня 2019 р. у справі № 200/7046/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко