Справа № 200/7845/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 р. Справа№200/7845/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії відповідача щодо застосування до пенсії позивача законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та зобов`язати відповідача виплати позивачу пенсію за віком на загальних підставах без застосування законодавства ,що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщених особам.

У позовній заяві позивач зазначив, що змінив місце проживання, яке було зареєстровано на території проведення антитерористичної операції, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (м. Донецьк). А з 12 червня 2018 року його було зареєстровано на підконтрольній українській владі території (м. Селидове Донецької обл., вул..Толбухіна, 1а), про що в його паспорті поставлена відповідна відмітка. Вважає, що він не є внутрішньо переміщеною особою.

Нарахування та виплата пенсії йому здійснюється відповідачем не на загальних підставах, а з урахуванням законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, чим порушуються його пенсійні права.

У зв`язку з наведеним позивач просить зобов`язати відповідача виплатити йому пенсію за віком на загальних підставах.

08.07.2019 року через канцелярію суду позивач надав уточнені позовні вимоги відповідно до яких просив суд визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам з моменту припинення виплати пенсії, а саме 01 травня 2016 року.

31.07.2019 року через канцелярію суду, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що позивач був взятий на облік в управлінні ПФУ 06.11.2014 року як внутрішньо переміщена особа. 12.06.2018 року позивач надав документи із зазначенням міста реєстрації м. Селидове, АДРЕСА_1 Толбухіна АДРЕСА_2 . Незважаючи на цю обставину, відповідач вважає позивача внутрішньо переміщеною особою.

На цих підставах в позові просив відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року було відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін та призначено к слуханню на 30 липня 2019 року.

30 липня 2019 року суд відклав провадження у справі на 04 вересня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 04.09.2019 року не з`явився. Надав суду заяву про слухання справи в його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Ніяких заяв до суду не надав.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком на підставі посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 (а.с.13).

Місце проживання ОСОБА_1 з 12 червня 2018 року зареєстровано на підконтрольній українській владі території м. Селидове Донецької обл., вул..Толбухіна,1а, про що в її паспорті поставлена відповідна відмітка (а.с.11-12).

Перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2018 року в адміністративній справі № 0540/5747/18-а, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька обл., вул.Героїв праці, 6, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2016 року.

Зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 квітня 2016 року.

Пенсія за період з 01.04.2016 року по 31.12.2018 року йому нарахована, однак не виплачена, що підтверджується витягом з електронної пенсійної справи позивача.

Такі дії відповідач мотивував тим, що відповідно до п. 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365, орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи; суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з наведеним 01 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій посилаючись на те, що він не є внутрішньо переміщеної особою, оскільки зареєстрований на підконтрольній українській владі території, про що в його паспорті поставлена відповідна відмітка, а тому виплата належної йому пенсії за віком має бути здійснена на загальних підставах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, просив здійснити нарахування та виплату пенсії на загальних підставах (а.с.14-15).

На звернення позивача надана відповідь від 12 квітня 2019 року № 561/П-01-01-08, в якій повідомлено, що на нього поширюється дія постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 як на внутрішньо переміщену особу. Рішення суду 0540/5747/18-а від 27.08.2018 року відпрацьоване, зобов`язано здійснити нарахування належної пенсії за віком з квітня 2016 року. Відповідно до постанови КМУ №335 від 25.04.2018 року «Про внесення змін до постанови КМУ від 08.06.2016 року №365» борг з квітня 2016 року облікований та буде виплачуватися на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (а.с.16-17).

Позивач вважає, що виплата пенсії йому повинна відбуватися на загальних підставах, тобто без урахування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вказане право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону №1058 визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст. 5 Закону №1058 виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону №1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Право позивача на отримання пенсії відповідачем не заперечується.

Разом з тим, позивачу безпідставно не виплачується пенсія за відповідний період.

При цьому відповідач помилково вважав, що виплата пенсії повинна відбуватися з урахуванням законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Посилання відповідача на нормативно-правові акти, які регулюють питання виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам з тимчасово окупованих територій, та перелік документів, які необхідно надати позивачу для подальшої виплати пенсії, а саме довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або лист-відмову у її видачі відповідним органом, є неприйнятними, оскільки органом Пенсійного фонду України не враховано, що позивач, хоча і змінив місце проживання з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, на підконтрольну українській владі територію, зареєструвавши відповідні зміни, між тим, він не вчиняв передбачені законодавством дії для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, а тому не набув статусу внутрішньо переміщеної особи (ст. 1, ст. 4 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб), як помилково вважав відповідач.

Отже, орган Пенсійного фонду України безпідставно застосував до пенсії позивача законодавство, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, що призвело до порушення пенсійних прав позивача, а саме невиплати пенсії за певний період.

З огляду на наведене з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню іншим шляхом шляхом визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень щодо застосування до пенсії позивача законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, із зобов`язанням відповідача виплатити позивачу пенсію за віком на загальних підставах - без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

При цьому суд враховує, що обов`язковою умовою для надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до квитанції 0.0..1 від 14.06.2019 року позивач сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с.3).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 вказаного Кодексу, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій відповідача щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах, без застосування законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщених особам з моменту припинення виплати пенсії, а саме 01 травня 2016 року, задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 законодавства, що регулює питання соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам з моменту припинення виплати пенсії, а саме 01 травня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька обл., вул. Героїв праці, 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Повний текст рішення складено та підписано 04 вересня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Хохленков