Справа № 480/2510/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2019 р. Справа № 480/2510/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) в інтересах ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), і просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, що полягає в ухиленні від розгляду клопотання ОСОБА_1 , поданого в травні 2019 року до відповідача, в інтересах сина - малолітнього ОСОБА_2 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області розглянути клопотання ОСОБА_1 , подане в травні 2019 року до відповідача, в інтересах сина - малолітнього ОСОБА_2 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, та прийняти рішення у відповідності до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в травні 2019 року вона в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області.
Листом від 25.06.2019 № Г--8422-4358/21-19 відповідач відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки на виконання рішення суду Головним управлінням було видано наказ "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" від 05.12.2018 № 18-9619/16-18-СГ на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району. При цьому передача земельних ділянок безоплатно у власність провадиться один раз по кожному виду використання. За таких обставин, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не має правових підстав для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Таким чином, позивач вважає, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області ухиляється від прийняття рішення, встановленого ст. 118 Земельного кодексу України, тому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ухилення від розгляду по суті поданого клопотання, а також просить зобов`язати відповідача розглянути клопотання та прийняти рішення у відповідності до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Крім того, звертає увагу суду на те, що бажана до відведення земельна ділянка, на яку було видано наказ, вже була сформована, а відомості про неї внесені до Державного земельного кадастру за заявою іншої особи, у зв`язку з чим відповідачу було подано заяву про скасування вказаного наказу. Таким чином, підстави для відмови в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 відкрито провадження в даній справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача, а також встановлено строк позивачу для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.
На виконання зазначеної ухвали відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що позивач вже використав своє право на отримання земельної ділянки безоплатно у власність, оскільки на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 у справі №1840/3258/18 Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області було видано наказ від 05.12.2018 №18-9619/16-18-СГ, відповідно до якого ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради орієнтовним розміром 2,00 га. У свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. За таких обставин, Головне управління не має правових підстав для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Також вказує на те, що згідно інформаційної довідки від 05.06.2019 №1269/413-19 відділу у Великописарівському районі Головного управління земельна ділянка бажана до відведення у власність позивачу, частково відноситься до земель сільськогосподарського призначення - пасовища та земель водного фонду - відкриті заболочені землі (низинні).
Крім того, у відзиві відповідач зазначає, що позивач звернулася до суду з вимогою зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, що є фактичним втручанням в реалізацію повноважень колегіальним органом (в його дискреційні повноваження) (а.с. 25-27).
Позивач подала до суду відповідь на відзив (а.с. 42-28), в якій заперечувала проти доводів, викладених у відзиві на позов відповідачем, підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та зазначила, що нею у січні 2019 року вже подавалося клопотання до Головного управління про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення іншої земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 2,0 га у власність. Однак, листом від 12.02.2019 №Г--471-373/21-19 Головне управління відмовило у задоволенні клопотання з посиланням на те, що позивачу вже було видано наказ від 05.12.2018 №18-9619/16-18-СГ. Вважаючи, що Головне управління Держгеокадастру у Сумській області ухиляється від прийняття рішення, визначеного ст. 118 Земельного кодексу України, позивачем було подано позов до суду. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.04.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2019, по справі №480/1119/19 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, що полягає в ухиленні від розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 , поданого в січні 2019 року до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в інтересах сина - малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області.
Відтак, позивач зазначає, що вказана підстава для відмови (відносно одного й того ж позивача, але за різними клопотаннями та бажаними для відведення земельними ділянками) вже визнана судом протиправною, а доводи відповідача є необґрунтованими.
Щодо доводів Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про те, що часткове накладання бажаної земельної ділянки на пасовища та землі водного фонду є підставою для відмови у задоволенні клопотання, то позивач зазначила, що на час реалізації громадянином права на отримання земельної ділянки у власність, він подає клопотання, у якому зазначає орієнтовний розмір такої земельної ділянки та приблизне (бажане) місце її розташування. Конкретні розміри ділянки, її план та межі в натурі мають бути визначені в ході розроблення проекту землеустрою. Таким чином, часткове накладення бажаного місця розташування земельної ділянки на землі водного фонду - відкриті заболочені землі (низинні), не є перешкодою для розробки проекту землеустрою, поза межами такого накладення, з урахуванням вільного місця навколо існуючої земельної ділянки.
Позивач також наголошує на тому, що відповідач не спростував твердження та аргументи викладені у позовній заяві.
Станом на день розгляду справи заперечення на відповідь на відзив представником відповідача до суду не подано.
Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.10.2018 по справі №1840/3258/18 зобов`язано відповідача надати ОСОБА_2 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Дмитрівської сільської ради Великописарівського району Сумської області.
На виконання вказаного рішення суду, Головним управлінням було видано наказ від 05.12.2018 №18-9619/16-18-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», яким надано ОСОБА_2 вказаний дозвіл. У пункті 2 вказаного наказу зазначено, що розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства (а.с 35).
31.01.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою від 28.01.2019 про скасування наказу від 05.12.2018 № 18-9619/16-18-СГ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність іншої земельної ділянки, оскільки бажана до відведення земельна ділянка (на яку було видано наказ) вже була сформована, а відомості про неї внесені до Державного земельного кадастру за заявою іншої особи.
У травні 2019 року ОСОБА_2 в особі законного представника матері ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області (а.с. 28).
Листом від 25.06.2019 № Г--8422-4358/21-19 відповідач відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області на ім`я позивача було видано наказ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 05.12.2018 № 18-9619/16-18-СГ. На підставі ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (а.с.13).
Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо розгляду по суті клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність необґрунтованою, з огляду на таке.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель врегульовано Земельним кодексом України.
Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з ч. ч. 6, 7 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.
Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.
З огляду на викладене, суд зазначає, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства мають право звернутися з відповідним клопотанням, з наданням відповідних документів.
Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.
Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Виходячи з аналізу вищевказаних законодавчих положень, суд дійшов висновку, що перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Так, листом від 25.06.2019 № Г--8422-4358/21-19 позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки на виконання рішення суду Головним управлінням було видано наказ на ім`я позивача "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою".
При цьому стаття 118 ЗК України не містить такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.
Крім того, 28.01.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про скасування вказаного наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність іншої земельної ділянки, оскільки бажана до відведення земельна ділянка (на яку було видано наказ) вже була сформована, а відомості про неї внесені до Державного земельного кадастру за заявою іншої особи.
Таким чином, позивачем не реалізоване право на одержання земельної ділянки за рахунок земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації.
Окрім того, відповідно до вимог пункту 8 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.
Згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру від 15 жовтня 2015 року № 600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.
Пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.
Отже, положеннями вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань у межах повноважень територіального органу Держгеокадастру цей орган має видавати відповідний наказ. При цьому, листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.
З огляду на викладене, суд зазначає, що рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.
Отже, наданий відповідачем лист, не може сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою для відведення земельних ділянок.
З матеріалів справи встановлено, що позивач звернулася до відповідача не із зверненням, а із відповідною заявою, визначеною Земельним кодексом України за наслідком розгляду якої, суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній направив позивачу відповідь у формі листа та не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.
Отже, суд зазначає, що має місце протиправна бездіяльність відповідача.
Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справа № 820/4439/17.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач, надаючи відповідь на звернення ОСОБА_2 в особі законного представника матері ОСОБА_1 , не дотримався вимог Земельного кодексу України, дане рішення не може відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
Що стосується зауваження відповідача про втручання в його дискреційні повноваження, суд зазначає, що позивачем в позовній заяві не заявлено вимогу про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави надавати правову оцінку такій вимозі.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, що полягає в ухиленні від розгляду по суті клопотання ОСОБА_1 , поданого в травні 2019 року до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в інтересах сина - малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області розглянути клопотання ОСОБА_1 , подане в травні 2019 року до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в інтересах сина - малолітнього ОСОБА_2 , про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області та прийняти рішення у відповідності до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька