Справа № 160/8450/18
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8450/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Щербатого І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Альфа-Сталь»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року (суддя Лозицька І.О., м. Дніпро) у справі № 160/8450/18

за позовом Приватного підприємства «Альфа-Сталь»

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

У листопаді 2018 року ПП «Альфа-Сталь» звернулось до суду із позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 17.10.2018 № про збільшення платнику суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 210 831,25 грн. (за основним зобов`язанням 168 655 грн., за штрафними санкціями 42 166,25 грн.).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення суду мотивовано правомірністю та обґрунтованістю висновків, викладених в акті перевірки ПП «Альфа-Сталь» щодо відсутності факту здійснення фінансово-господарських операцій останнього з контрагентом-постачальником ТОВ «Профі Маркет», враховуючи відсутність у останнього виробничих та трудових ресурсів для здійснення спірних фінансово-господарських операцій, а також підтвердження транспортування товару. Крім того, при вирішенні справи судом прийнято до уваги вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2017 у справі № 755/9523/17 відносно керівника ТОВ «РексСістемз», на користь якого ТОВ «Профі Маркет» здійснювало видаткові операції, за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (т. 2 а.с. 102-107).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПП «Альфа-Сталь» оскаржило його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що фактично позапланова виїзна перевірка ПП «Альфа-Сталь» відповідно до наказу від 11.09.2018 № 5181-п проведена не була, оскільки службові особи відповідача не здійснювали вихід за місцезнаходженням підприємства для її проведення, а також не зверталися до підприємства із письмовими запитами щодо надання документально підтверджених пояснень у визначений наказом час її проведення, внаслідок чого податковим органом не були досліджені та прийняті до уваги всі необхідні первинні бухгалтерські документи. Також скаржник вказав на хибність висновків суду першої інстанції щодо відсутності умов поставки товару у договірних відносинах між ПП «Альфа-Сталь» та ТОВ «Профі Маркет», оскільки вказані умови не зазначені у видаткових накладних.

Водночас скаржник посилається на те, що умови поставки визначені у специфікаціях до договору поставки від 01.11.2016 № 1011/16, на виконання яких доставка товарів була здійснення із залученням компаній, що здійснюють доставку вантажів, а також власними силами ТОВ «Профі Маркет», що є можливим, враховуючи малу вагу таких товарів. Скаржник наголошує, що факт здійснення фінансово-господарських операцій між ПП «Альфа-Сталь» та ТОВ «Профі Маркет» підтверджено відповідними первинними бухгалтерськими документами, зауваження щодо форми та змісту яких у акті перевірки відсутні.

Окрім цього, скаржник зазначив, що висновки відповідача обґрунтовані лише фактами, що зафіксовані актом перевірки та встановлені на підставі даних, що містяться в автоматизованих інформаційних базах даних податкового органу, які, враховуючи позицію Верховного Суду, не є належними доказами у розумінні процесуального закону. Що стосується вироку у кримінальній справі № 755/9523/17, скаржник вказав на те, що останній винесено відносно директора ТОВ «РексСистемз», яке, у свою чергу, не має жодного відношення до ланцюга постачання товарів від ТОВ «Профі Маркет» на адресу ПП «Альфа-Сталь», а сам скаржник не має зазнавати негативних наслідків співпраці ТОВ «Профі Маркет» з контрагентом ТОВ «РексСистемз». Враховуючи зазначене, скаржник просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення позовних вимог (т. 2 а.с. 114-121).

11.06.2019 судом отримано відзив відповідача на апеляційну скаргу, у якому останній просить у її задоволенні відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Такі вимоги відповідача обґрунтовані обставинами, встановленими під час проведення перевірки ПП «Альфа-Сталь», а також під час розгляду справи у суді першої інстанції, зокрема, щодо відсутності факту здійснення фінансово-господарських операцій між ПП «Альфа-Сталь» та ТОВ «Профі Маркет» з урахуванням відсутності у останнього трудових та виробничих ресурсів, не підтвердження факту транспортування товару, а також з урахуванням наявності вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2017 у справі № 755/9523/17 (т. 2 а.с. 133-134).

У судовому засіданні 21.08.2019 року представники сторін свої вимоги, викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї, підтримали.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та сторонами не заперечується, що ПП «Альфа-Сталь» зареєстровано 18.05.2005 року виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Соборному районі міста Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області; здійснює діяльність за видом: посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами.

У період з 13.09.2018 року по 19.09.2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу № 5181-п від 11.09.2018 року, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1, п.78.4 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Альфа-Сталь» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Профі Маркет» за період з 01.11.2016 року по 28.02.2017 року, за результатами якої складено акт

№57097/04-36-14-04/33563318.

Відповідно до висновків вказаного акта, перевіркою встановлено порушення платником податків п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого, завищено податковий кредит на загальну суму 168 665,00 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за: листопад 2016 року - в сумі 21837,00 грн.; грудень 2016 року - в сумі 88294,00 грн.; січень 2017 року - в сумі 16885,00 грн.; лютий 2017 року - в сумі 25749,00 грн.; березень 2017 року - в сумі 15900,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними висновками акта перевірки, ПП «Альфа-Сталь» подано до ГУ ДФС у Дніпропетровській області заперечення на акт №57097/04-36-14-04/33563318 від 26.09.2018 року, за результатом розгляду яких, листом від 12.10.2018 року № 53510/10/04-36-14-11 повідомлено, що висновки акта перевірки є правомірними, обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.

На підставі акта №57097/04-36-14-04/33563318 від 26.09.2018 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.10.2018 року

№ , яким ПП «Альфа-Сталь» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» на загальну суму 210831,25 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 168665 грн., за штрафними санкціями - 42166,25 грн.

Правомірність винесення відповідачем вказаного податкового повідомлення-рішення є предметом розгляду у межах цієї адміністративної справи.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України та Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Так, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Вказаною нормою закону також передбачено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Також ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. № 996-ХV у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Враховуючи норми ст. 44 Податкового кодексу України, здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено перелік обов`язкових реквізитів, які має містити первинний документ, зокрема це: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Під час розгляду справи судом першої інстанції були досліджені надані скаржником на підтвердження спірних фінансово-господарських операцій документи.

Зокрема, судом встановлено, що ПП «Альфа-Сталь», як покупцем, було укладено з постачальником ТОВ «Профі Маркет» (м.Київ) в особі директора ОСОБА_1 договір поставки № 1011/16 від 10.11.2016 року, предметом якого є постачання товару, асортимент, кількість та ціна якого зазначені в специфікаціях, оформлених на кожну партію товару.

Умови, строки поставки товару і, в разі необхідності, перелік вантажовідправників, вантажоодержувачів і виготовлювачів вказуються в рахунках-фактурах.

Датою поставки вважається дата календарного штемпелю станції відправника, зазначена в з.д. накладної (квитанції), або дата іншого товарно-транспортного документу, якщо інше не передбачено базисними умовами постачання (пункт 4.3 Договору).

На підтвердження виконання умов договору з постачання товару (електроди в асортименті, дріт фехралевий, труба ф89*4,5 мм сталь) позивачем надано: специфікації № 1 від 10.11.2016 р., № 2 від 21.11.2016 р., № 3 від 01.12.2016 р., № 4 від 08.12.2016 р., № 5 від 22.12.2016 р., № 6 від 30.12.2016 р., № 7 від 13.01.2017 р., № 8 від 01.02.2017 р., № 9 від 15.02.2017 р., № 10 від 28.02.2017 р.; податкові накладні № 6 від 01.02.2017 р., № 9 від 01.12.2016 р., № 130 від 08.12.2016 р., № 149 від 10.11.2016 р., № 198 від 15.02.2017 р., № 278 від 13.01.2017 р., № 296 від 21.11.2016 р., № 357 від 28.02.2017 р., № 360 від 22.12.2016 р., № 475 від 30.12.2017 р.; видаткові накладні № РН-2802/01 від 28.02.2017 року на суму 95401,62 грн. (з ПДВ), № РН-1502/01 від 15.02.2017 року на суму 99808,01 грн. (з ПДВ), № РН-0102/01 від 01.02.2017 року на суму 54683,68 грн. (з ПДВ), № РН-1301/01 від 13.01.2017 року на суму 101312,02 грн. (з ПДВ), № РН-3012/01 від 30.12.2016 року на суму 112001,76 грн. (з ПДВ), № РН-2212/01 від 22.12.2016 року на суму 67321,80 грн. (з ПДВ), № РН-0812/01 від 08.12.2016 року на суму 148544,16 грн. (з ПДВ), № РН-0112/01 від 01.12.2016 року на суму 201894,38 грн. (з ПДВ), № РН-1021/01 від 21.11.2016 року на суму 59819,05 грн. (з ПДВ), № РН-1011/01 від 10.11.2016 року на суму 71201,28 грн. (з ПДВ).

Також ПП «Альфа-Сталь» надано до суду платіжні доручення про перерахунок коштів на адресу ТОВ «Профі Маркет» № 424 від 14.11.2016 р., № 440 від 23.11.2016 р., № 463 від 06.12.2016 р., № 474 від 14.12.2016 р., № 480 від 22.12.2016 р., № 495 від 10.01.2017 р., № 509 від 23.01.2017 р., № 542 від 14.02.2017 р., № 554 від 27.02.2017 р., № 580 від 13.03.2017 р.

Представником позивача у суді першої інстанції зазначено та відповідачем не спростовано, що вказаний товар (електроди в асортименті, дріт фехралевий, труба ф89*4,5 мм сталь) в подальшому було реалізовано кінцевим споживачам ПАТ «СКФ Україна» та ПрАТ «Сентравис Продакшн Юкрейн».

До пояснень надано: договір поставки № 804/9310/120 від 01.02.2010 року, укладений з покупцем ПАТ «СКФ Україна», на постачання товару «конструкційні леговані, інструментальні, нержавіючі сталі» (строк дії договору до 31.12.2010 року); додаток до договору № 7 від 25.12.2016 року до договору № 804/9310/120 від 01.02.2010 року, яким продовжено строк дії договору до 31.12.2017 року; договір № 05-1/931 від 27.10.2014 року, укладений з ПрАТ «Сентравис Продакшн Юкрейн» на постачання товару відповідно до специфікацій; додаткова угода № 7 від 30.12.2016 року до договору № 05-1/931 від 27.10.2014 року, якою продовжено строк дії договору до 31.12.2017 року; накладні на постачання товару (електроди, труба сталь, заготовка, лист, дно гал. барабана, дріт), товарно-транспорті накладні на постачання товару від вантажовідправника ПП «Альфа-Сталь» до вантажоодержувача АТ «СКФ Україна»; акт здачі-прийняття робіт № 64890 від 31.12.2016 р., складений з виконавцем ТОВ «Делівері»; акт здачі-прийняття робіт № НП/3-0165810 від 20.12.2016 р., складений з виконавцем ТОВ «Нова пошта»; акт здачі-прийняття робіт №055002879 від 01.12.2016 р., складений з виконавцем ТОВ «Транспортна компанія «САТ»; акт здачі-прийняття робіт № 055002805 від 22.11.2016 р., складений з виконавцем ТОВ «Транспортна компанія «САТ».

Також, в ході розгляду справи представником позивача надані письмові пояснення, відповідно до яких, видача бланків довіреностей підприємствами та їх реєстрація у Журналі реєстрації довіреностей відповідно до затверджених типових форм були передбачені Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99. Вказана інструкція поширювалася на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, та передбачала обов`язкове ведення обліку підприємствами виданих довіреностей, проте, такий обов`язок був встановлений лише до 01.01.2015 року.

Отже, факт здійснення спірних фінансово-господарських операцій підтверджено належним чином складеними первинними документами, якими зафіксовано як факт придбання товару, так і факт використання ПП «Альфа-Сталь» вказаного товару у своїй діяльності.

При цьому колегія суддів приймає до уваги відсутність будь-яких зауважень до форми та змісту вказаних документів зі сторони як відповідача, так і суду першої інстанції.

Разом із цим вказані документи не були прийняті судом першої інстанції як доказ реального здійснення спірних фінансово-господарських операцій, виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції погодився з висновками відповідача відносно відсутності факту здійснення спірних фінансово-господарських операцій з підстав наявності в автоматизованих інформаційних базах даних контролюючого органу інформації щодо відсутності у контрагента-постачальника ПП «Альфа-Сталь» - ТОВ «Профі Маркет» виробничих та трудових ресурсів. При цьому, витяги з вказаних баз даних відповідачем до матеріалів справи не надано.

Також матеріали справи не містять відомостей щодо перевірки даних, що містяться в автоматизованих інформаційних системах», шляхом проведення відповідних зустрічних звірок у порядку, передбаченому п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України.

Частиною 3 ст. 242 КАС України передбачено, що обґрунтованим є рішення суду, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів зазначає, що обставини щодо походження товару, придбаного ПП «Альфа-Сталь» у контрагента-постачальника ТОВ «Профі Маркет» судом першої інстанції під час розгляду справи не досліджено, а висновки щодо вказаного питання здійснені лише на підставі даних, зафіксованих актом перевірки від 26.09.2018 року, без їх документального підтвердження, а також конкретизації джерела походження таких даних, що не є повним та всебічним з`ясуванням обставин справи.

Колегія суддів критично оцінює посилання суду першої інстанції на відсутність у видаткових накладних умов поставки спірного товару, а також умови включення витрат на таку доставку до вартості товару, оскільки вказані умови погоджені сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору поставки № 1011/16 від 10.11.2016 року, а сам факт здійснення транспортування товару підтверджено наданими скаржником актами здачі-прийняття робіт, що складені з виконавцями ТОВ «Делівері», ТОВ «Нова Пошта», ТОВ «ТК «САТ».

Посилання суду першої інстанції на відсутність у вказаних актах даних щодо вантажовідправника та вантажоодержувача, маршруту, змісту та суті виконаних робіт є необґрунтованим, оскільки чинним законодавством України форма акта здачі-прийняття робіт не встановлена. Доказів на спростування твердження скаржника щодо транспортування малогабаритного товару із залученням вказаних перевізників до суду не надано.

Разом із цим, факт транспортування товару саме із залученням перевізників ТОВ «Делівері», ТОВ «Нова Пошта», ТОВ «ТК «САТ», а також власним транспортом ТОВ «Профі Маркет» підтверджено також показаннями свідків - керівника ПП «Альфа-Сталь» Тертишиної С ОСОБА_2 Є та комерційного директора ПП «Альфа-Сталь» ОСОБА_3 Факт відсутності забезпечення вказаними особами явки директора ТОВ «Профі Маркет» Жуковського В.А. в судове засідання не є підтвердженням позиції відповідача, оскільки вказані особи не мають жодного впливу на ОСОБА_1 та не мають законодавчо визначеного обов`язку щодо забезпечення його участі.

Колегія суддів звертає окрему увагу на врахування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення обставин, встановлених вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2017 у справі № 755/9523/17.

Згідно з ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Фінансово-господарські операції, що мали місце між ПП «Альфа-Сталь» та ТОВ «Профі Маркет» у рамках розгляду кримінальної справи № 755/9523/17 досліджені не були. Також у вказаній кримінальній справі судом не досліджувалося питання обізнаності та причетності посадових осіб вказаних підприємств до здійснення спірних фінансово-господарських операцій.

Отже, висновок відповідача щодо відсутності факту реального вчинення спірних правочинів з підстав наявності лише вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10.07.2017 у справі № 755/9523/17, який не містить дослідження обставин щодо здійснення вказаних правочинів, є необґрунтованим.

Також при вирішенні справи колегія суддів приймає до уваги, що абз. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання товарів.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Інших вимог для підтвердження правомірності формування покупцем податкового кредиту з ПДВ Податковим кодексом не встановлено.

Судом першої інстанції не враховано, що складені ТОВ «Профі Маркет» податкові накладні зареєстровані у встановленому законом порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних та, враховуючи норми п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, є підставою для формування скаржником податкового кредиту з ПДВ по спірним операціям.

Окрім цього, при вирішенні цієї справи, колегія суддів враховує практику розгляду аналогічних спорів Європейським судом з прав людини, а також Верховним Судом, відповідно до якої добросовісний платник податків не має нести відповідальність за дії своїх контрагентів (постанови Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 826/20784/14, від 30.10.2018 у справі № 806/4121/14).

Доказів на спростування добросовісності платника податку ПП «Альфа-Сталь» відповідачем не надано та судом першої інстанції не встановлено.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, окрім акта перевірки, який містить посилання на дані автоматизованих інформаційних систем, що перебувають у розпорядженні фіскального органу, доказів спростування факту реального здійснення спірних фінансово-господарських операцій відповідачем не надано.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія судів дійшла висновку про протиправність висновків, викладених в акті перевірки від 26.09.2018 року щодо заниження ПП «Альфа-Сталь» податкових зобов`язань з ПДВ.

Отже, податкове повідомлення-рішення, винесене на підставі вказаних висновків підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Альфа-Сталь» задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року у справі № 160/8450/18 скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 17.10.2018 року № .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до статей 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 28.08.2019 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко