Справа № 214/2039/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2039/19
2-а/214/106/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 серпня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/2039/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 2, батальйону № 1 УПП в місті Кривий Ріг, капрала поліції Черепенка Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАВ № 975184 від 09.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати дії інспектора патрульної поліції Черепенка С.С. по складанню постанови серії ЕАВ № 975184 від 09.03.2019 року незаконними; постанову серії ЕАВ № 975184 від 09.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень визнати незаконною та скасувати . Провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 березня приблизно о 09-46 год. він керував автомобілем марки ГАЗ державний номерний знак НОМЕР_1 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області та був зупинений на вулиці Заозьорна, 20 поліцейським за тим, що він нібито керував своїм автомобілем, який не пройшов технічний огляд, чим порушив п. 31.3 ПДР. При цьому інспектор після його зупинки навіть не представився, одразу почав звинувачувати його у тому, що він насправді не скоював. Його клопотання про відкладення розгляду справи на наступний день для надання додаткових пояснень та доказів інспектором було залишено без задоволення, чим порушено його право гарантоване ст. 268 КУпАП. На його прохання надати можливість написати додаткові пояснення до протоколу чи постанови поліцейським також відмовлено. На його прохання надати йому можливість зв`язатися з адвокатом. Поліцейський повідомив, що він вже роздрукував постанову і я якщо він не згоден з нею може звернутися до суду. Тому вважає, що звинувачення його у скоєнні адміністративного правопорушення безпідставне, вищезазначена постанова не відповідає вимогам законодавства та підлягає скасуванню. Крім того, у пункті 4 графі «Особа, щодо якої розглядається справа» записано ОСОБА_2 , а його прізвище Єсін, а не ОСОБА_3 .

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив. З вищезазначеного відзиву вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог за таких підстав. Так, ним під час здійснення патрулювання по вулиці Заозьорна, 20 було помічено транспортний засіб ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого керував транспортним засобом без обов`язкового технічного контролю. Після того, як автомобіль було зупинено він підійшов до водія автомобіля. Представився згідно п. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію» попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс та талон обов`язкового технічного контролю. Позивачем було надано вищезазначені документи, окрім талону про проходження обов`язкового технічного контролю. Переконавшись, що вимоги ст.. 278 КУпАП виконані, він перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Під час розгляду справи від позивача ніяких клопотань не надходило. Після з`ясування всіх фактичних обставин, ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП., а саме керування транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 340,00 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 975184 від 09.03.2019 року.

Позивач надав до суду доповнення до скарги та просив суд розгляд справи проводити без його участі у спрощеному провадженні.

Відповідач ОСОБА_4 , до зали судового засідання не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі ДПП будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до зали судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до приписів ст. 268 КАС України неявка учасників судового засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до постанови серії ЕАВ № 975184 від 09.03.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.03.2019 року о 09-46 год. в місті Кривий Ріг вулиця Заозьорна, 20 керував транспортним засобом, що не пройшов обов`язковий технічний контроль. Права і обов`язки роз`яснені на бодікамеру ае 00006, чим порушив п. 31.3 б ПДР експлуатація транспортних засобів які не пройшли обов`язків технічний контроль ( а.с.3).

Так, відповідно до п. 31.3 «б» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-ХІІ передбачено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року №137 «Про затвердження Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу» та ст.35 Закону України «Про дорожній рух» передбачена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю вантажних автомобілів, вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Судом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 975184 винесеної 09.03.2019 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що останній керував транспортним засобом марки ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_1 , який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив ст. 37 «Про дорожній рух»

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС НОМЕР_2 , встановлено, що власником транспортного засобу ГАЗ 3302, державний номерний знак НОМЕР_1 , являється ОСОБА_5 Тип даного транспортного засобу бортовий малотоннажний -В, повна маса 3500, маса без навантаження 2420, дата реєстрації 28.12.2006 року ( а.с.30;31).

Оскільки транспортний засіб, яким керував позивач ОСОБА_1 є вантажним автомобілем, вантажопідйомністю до 3,5 тонни та експлуатується більше двох років, відповідно до зазначених положень законодавства він підлягає обов`язковому технічному контролю кожні два роки. Тобто позивач, експлуатуючи транспортний засіб, який не пройшов вчасно обов`язковий технічний контроль, допустив порушення ст. 37 Закону України «Про дорожній рух», якою передбачена заборона експлуатації незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю.

Доводи позивача про те, що автомобіль, яким він керував є легковим, оскільки в технічному паспорті на автомобіль зазначена категорія «В», до уваги судом не беруться з огляду на наступне.

Правилами дорожнього руху України передбачено категорії транспортних засобів, зокрема до категорії В належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів. Отже, враховуючи те, що повна маса автомобіля ГАЗ 3302 становить 3500 кілограмів, даний автомобіль є бортовим малотоннажним, про що зазначено у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу АЕС 038611 (а.с. 30).

Твердження позивача, що йому не роз`ясненого його права передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП спростовуються матеріалами справи, а саме відеофайлом «..0211» який міститься на ДВД диску долученого відповідачем до відзиву.

З вищезазначеного відеофайла вбачається, що під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст.. 63 КУ та ст. 268 КУпА. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення клопотань від позивач не надходило ( а.с.19).

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається з візуальної інформації з відеозапису під час фіксування адміністративного правопорушення вчиненого позивачем відеокамера була закріплена на форменому одязі працівника національної поліції, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванню норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 12.1. Інструкції фіксація правопорушення учасниками дорожнього руху за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, є фіксацією порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних засобів на електронний носій чи світлочутливу плівку, що може забезпечити визначення суті порушення та чітке зображення транспортного засобу, яким було вчинено правопорушення (його марку, колір, номерний знак) та, по можливості, водія, що знаходився за кермом. Враховуючи те, що наданий відповідачем відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №524/4247/17, провадження №К/9901/23689/18, наданий до суду відеозапис є належним та допустимим доказом, що свідчить про порушення позивачем вимог п. 31.3 б ПДР та спростовує його доводи щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Зокрема, судом під час дослідження матеріалів справи було встановлено, що позивач під час звернення до суд з адміністративним не спростовував факт керування ним транспортним засобом та зупинки його інспектором поліції Черепенком С.С. по вул. Заозьорна, 20 в м. Кривому розі 09.03.2019 року.

З посвідчення водія серії НОМЕР_3 вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначено російською мовою як ОСОБА_6 . Крім того судом було перевірено, дату народження позивача зазначену в спірній постанові, яка повністю відповідає даті народження зазначеній в копії паспорті останнього.

Таким чином, не визнання позивачем своєї вини, та посилання на невірно зазначене в постанові його прізвище - ОСОБА_3 , замість вірного Єсін, суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.121 КУпАП за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, передбачено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Пунктом 2 частини 2 вказаної статті зазначено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Також встановлено, що періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Відповідно до п. 1.10. Постанови КМУ «Про Правила дорожнього руху», № 130, від 10 жовтня 2001 р., вантажний автомобіль - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів. У свою чергу легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки.

Згідно ч. 4ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частина третя статті 121 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з Розділом ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, справа про адміністративне правопорушення розглядається, зокрема, за місцем його вчинення, на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 121 КУпАП виноситься на місті вчинення адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з Розділом ІV зазначеної Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови вручається під підпис. У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримав постанову про адміністративне правопорушення 09.03.2019 року, тобто в день її винесення (а.с. 7).

Таким чином, у суду не має підстав вважати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся з порушенням прав та законних інтересів позивача.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, на якого покладено обов`язок доводити правомірність прийнятого ним рішення, доведено факт вчинення позивачем правопорушення, та підстави для застосування адміністративного стягнення.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Факт скоєння правопорушення підтверджується відеозаписом наданого відповідачем (а.с.19).

Щодо позовної вимоги в частині визнання дій відповідача протиправними, то вони також не підлягають задоволенню за таких підстав.

Способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду визнати неправомірними дії суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП ст.ст. 2-10, 72-77, 241-244,246, 286, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 2, батальйону № 1 УПП в місті Кривий Ріг, капрала поліції Черепенка Сергія Сергійовича, Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАВ № 975184 від 09.03.2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 121 КУпАП залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Інспектор роти № 2, батальйону № 1 УПП в місті Кривому Розі Черепенко Сергій Сергійович, місце роботи: вул. Волгоградська, буд. АДРЕСА_2 , м АДРЕСА_3 Кривий АДРЕСА_1 Дніпропетровська область.

Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, юридична адреса вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко