Справа № 200/6571/19-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2019 р. Справа№200/6571/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Галатіної О.О.,

при секретарі Пустовіт Ю.С.

за участю

представника позивача Мікули М .В.,

представника відповідача Тернинко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Донецький електротехнічний завод" до Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо складення та подання висновку про суму надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 3260630,93 грн., суд -

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2019 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Донецький електротехнічний завод" до Головного управління ДФС у Донецькій області про зобов`язання вчинити дії щодо складення та подання висновку про суму надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 3260630,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся із заявою до Покровсько-Добропільського управління головного управління ДФС у Донецькій області із проханням підготувати висновок про повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 3260960,93 грн. та подати його до Державної казначейської служби.

Вказав, що в порушення п. 43.5 ст. 43 Податкового кодексу України відповідачем не вчинено відповідних дій та не подано органу, що здійснює казначейське обслуговування, висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Відповідно, надміру сплачені до бюджету суми податку на прибуток у встановлені строки не повернуті.

Вважаючи, що контролюючим органом порушені права позивача як платника податків, з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо неподання висновку про повернення в повному обсязі на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства «Донецькій електротехнічний завод» надмірно сплачених сум авансових платежів з податку на прибуток у сумі 3 260 630 грн. 93 коп. для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на підставі заяви вих. № 23-133 від 03.02.2017 року ПАТ «ДЕТЗ».

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток у розмірі, що підлягає бюджетному відшкодуванню Публічному акціонерному товариству «Донецькій електротехнічний завод», у розмірі 3 260 630 грн. 93 коп.

Представник позивача під час судового засідання надав пояснення аналогічні викладених у позовній заяві на позовних вимог наполягав.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що позивачем пропущено строк 1095 днів для подання платником податків заяви про повернення надміру сплаченої суми, в тому станом на день розгляду даної справи висновки про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не підготовлені. Просив в задоволенні позову відмовити.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ПАТ «Донецький електротехнічний завод» перебуває на обліку в Покровській ДПІ Покровсько-Добропільського управління ГУ ДФС у Донецькій області з 30.04.2017 року. Як платник податків за основним місцем обліку - зареєстрований з 01.01.2018 року. Підприємство вибуло з Маріупольської ОДПІ (Будьоновський р-н м. Донецька, в якій перебувало на обліку з 26.01.2016 року). До цього (з 01.01.2014 року) - Позивач перебував на обліку в СДПІ з ОВП у м. Донецьку МГУ ДФС.

З 01.01.2013 року відповідно до Закону України від 05.07.2012 року №5083-VI "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в України" було запроваджено сплату авансових внесків з податку на прибуток, що передбачено п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

За результатами діяльності підприємства у 2012 році згідно даних вказаних у наданої до контролюючого органу декларації з податку на прибуток за № від 08.02.2013 року позивач отримав прибуток у розмірі 22 582 101 грн. при обсягу доходів у 207 143 314 грн. і, як наслідок, у позивача виникло зобов`язання, щодо сплати податку на прибуток у сумі 4 778 383 грн., а разом с тим обов`язок впродовж березня-грудня 2013 року та у січні-лютому 2014 року сплачувати авансові внески у сумі 398 199 грн. щомісячно.

За результатами діяльності у 2013 році згідно даних вказаних у наданої до контролюючого органу декларації з податку на прибуток за № від 28.02.2014 року позивач отримав прибуток у розмірі 9 532 521 грн. при обсягу доходів у 197 930 842 грн. і, як наслідок, у позивача виникло зобов`язання, щодо сплати податку на прибуток у сумі 1 806 339 грн., а разом с тим обов`язок впродовж березня-грудня 2014 року та у січні-лютому 2015 року сплачувати авансові внески у сумі 150 528 грн. щомісячно

Станом на 01.02.2017 року та поточну дату в ІКП ПАТ «Донецький електротехнічний завод» обліковується переплата в сумі 3 260 630,93 грн., з якої:

- 382 577,93 грн. - переплата виникла 19.08.2014 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І півріччя 2014 року № від 06.08.2014 року;

- 150 528,00 грн. - переплата виникла 30.08.2014 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року № від 29.04.2014 року;

- 150 528,00 грн. - переплата виникла 30.09.2014 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року № від 29.04.2014 року;

- 150 528,00 грн. переплата виникла 30.10.2014 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року № від 29.04.2014 року;

- 1 000 414,00 грн. - переплата виникла 19.11.2014 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за Три квартали 2014 року № від 28.10.2014 року;

- 150 528,00 грн. - переплата виникла 30.11.2014 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року № від 29.04.2014 року;

- 150 528,00 грн. - переплата виникла 30.12.2014 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року № від 29.04.2014 року;

- 150 528,00 грн. - переплата виникла 30.01.2015 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року № від 29.04.2014 року;

- 823 943,00 грн. - переплата виникла 19.02.2015 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік № від 26.01.2015 року;

- 150 528,00 грн. - переплата виникла 28.02.2015 року згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за І квартал 2014 року № від 29.04.2014 року.

Розмір переплати за податок на прибуток за 2013 - 2014 роки ПАТ «ДЕТЗ» відповідачем не заперечується.

Листом від 06.11.2014 року №23-1266 ПАТ «ДЕТЗ» звернулось до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників повернення надміру сплачених коштів, відповідно до п.17.1.10 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України. Вказаний лист прийнято податковим органом 10.11.2014 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції.

Листом від 20.01.2015 року №23-14 ПАТ «ДЕТЗ» звернулось до СДПІ з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС, в якому просило провести зарахування податку на додану вартість , нарахованого до сплати по декларації за грудень 2014 року.

Листом від 09.11.2015 року №23-1088 ПАТ «ДЕТЗ» звернулось до СДПІ з обслуговування великих платників Міжрегіонального головного управління ДФС, щодо повернення передплати з податку на додану вартість приватних підприємств.

Листом від 01.02.2016 року №23-94 ПАТ «ДЕТЗ» звернулось до ДПІ в Будьонівському районі м.Донецька ГУ ДФС у Донецькій області, в якому виклало вимоги щодо повернення передплати з податку на додану вартість приватних підприємств, прийнятий податковою 22.02.2016 року, згідно штампу вхідної кореспонденції.

Листом від 14.03.2016 року №23-300 ПАТ «ДЕТЗ» звернулось до ДПІ в Будьонівському районі м.Донецька ГУ ДФС у Донецькій області, в якому виклало вимоги щодо повернення передплати з податку на додану вартість приватних підприємств, прийнятий податковою 23.03.2016 року, згідно штампу вхідної кореспонденції.

Листом від 03.02.2017 року №23-133 ПАТ «ДЕТЗ» звернулось до Східно-Донецького відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, щодо повернення передплати з податку на додану вартість приватних підприємств, прийнятий податковим органом 06.02.2017 року, як вбачається зі штампу вхідної кореспонденції на листі.

Листом від 19.10.2018 року №23-10н ПАТ «ДЕТЗ» звернулось до Покровсько-Добропільського управління ГУДФС в Донецькій області, щодо повернення передплати з податку на додану вартість приватних підприємств у сумі 5433562,93 грн., який прийнято податковим органом 24.10.2018 року, відповідно до відмітки на зазначену листі.

Листом вих.№ 10/05-99-45-51-48 ГУ ДФС у Донецькій області повідомило позивача про те, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є те, що перекид здійснюється протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Зазначено, що у зв`язку зі закінченням терміну перекиду, лист підприємства залишено без виконання.

Листом від 27.03.2019 року №5 ПАТ «ДЕТЗ» звернулось до Покровсько-Добропільського управління ГУДФС у Донецькій області щодо приведення у відповідність даних у електронному кабінеті платника податків по сумі існуючої переплати з податку на прибуток з даними бухгалтерського і податкового обліку підприємства.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1. ст. 1 Податкового кодексу України).

Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Відповідно до пп. 17.1.10 п.17.1 ст. 17 вказаного Кодексу платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені визначені ст. 43 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 вказаного Кодексу помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з п. 43.2 вказаного Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Пунктами 43.3 та 43.4 ст. 43 вказаного Кодексу визначено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Згідно з п. 43.5 ст. 43 вказаного Кодексу контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до п. 43.6 ст. 43 вказаного Кодексу повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Для реалізації цього права платник податків вчинив передбачені законодавством дії - подав до контролюючого органу відповідні заяви, зазначив напрям перерахування коштів, який відповідає наведеним вимогам законодавства.

В той же час, контролюючий орган у встановлений строк висновки про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету не підготував, для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів їх не подав, чим допустив протиправну бездіяльність, яка порушує право платника податків на повернення надміру сплачених сум відповідного податку.

Як вже зазначалося, позивач протягом 2014-2019 років неодноразово звертався до відповідача та податкових органів, на обліку яких перебував, із заявами про повернення надміру сплачених авансових внесків з податку на прибуток. Проте, йому не було повернуто такі авансові внески.

Водночас, факт наявності переплати зі сплати авансових внесків з податку на прибуток за 2013-2015 роки підтверджується, зокрема, листом відповідача № 10/05-99-45-51-48 «Про перекид коштів», в якому останній повідомив позивача про те, що переплата, що рахується за підприємством виникла за рахунок податкових декларацій з від`ємним значенням з лютого 2013 року по лютий 2015 року у сумі 5433197,93 грн., решта коштів сплачена згідно платіжного доручення у лютому 2013 року на суму 365,00 грн. Водночас, відповідач зазначив, що у нього відсутні правові підстави для повернення переплати у сумі, за якою минув термін позовної давності понад 1095 днів.

Однак, суд не погоджується з висновком відповідача про пропуск терміну у 1095 днів для повернення переплати, оскільки позивачем було вчинено ряд дій для такого повернення, які не надали бажаного результату.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року по справі №810/3114/17.

При вирішенні справи судом також враховано, що алгоритм дій державних органів та їх взаємовідносини в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань регламентовано також Порядком взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15 грудня 2015 р. № 1146 (далі Порядок взаємодії).

Так, як вже зазначалося, вимогами п. 43.3 ст. 43 ПК України визначено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

За правилами п. 43.5 ст. 43 ПК України та п.7 Порядку взаємодії, положення якого перекликаються між собою, контролюючий орган готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Орган ДФС, відповідно до п.9 Порядку взаємодії, несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Згідно з вимогами п. 10 Порядку взаємодії на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у визначеному законодавством порядку.

Аналіз вищевикладених норм матеріального права свідчить про те, що повернення надміру сплаченого податку здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених ст. 43 ПК України і Порядком взаємодії, на підставі заяви про повернення надміру сплаченого податку, у п`ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку.

При цьому, повернення помилково та/або надмірно сплачених податків з Державного бюджету України є виключними повноваженнями відповідача та органів державного казначейства.

Водночас, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Наведене свідчить, що у даному випадку, за умови відсутності висновків контролюючого органу з зазначенням суми надмірно сплачених платежів, що підлягає стягненню з бюджету, правильним способом захисту є зобов`язання відповідача до виконання покладених на нього Законом і підзаконними актами обов`язків щодо надання органу казначейства висновку про повернення надмірно сплаченого податку.

При цьому, представником відповідача у судовому засіданні визнано той факт, що висновок про повернення позивачу надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток відповідачем складено не було ні у встановлений законом строк, ні на дату розгляду даної адміністративної справи.

З відзиву на адміністративний позов та наданих суду документів вбачається, що фактична надмірна сплата сум податку, яка набула статусу переплати відбувалась протягом 2013-2014 року. 24.10.2018 року підприємство звернулось до податкового органу із заявою про повернення на його поточний рахунок переплати з податку на прибуток в сумі 5433562,93 грн. Рішенням ГУДФС у Донецькій області №17/05-99-45-51-57 від 08.04.2019 року на підставі заяви підприємства, переплата, яка обліковувалась в його інтегрованій картці в сумі 2172932,00 грн. була списана. Отже, з залишок переплати з податку на прибуток підприємства дорівнює 3260,630,93 грн.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно відсутності підстав для повернення переплати підприємству з податку на прибуток за заявою позивача від 03.02.2017 року №23-133 через відсутність електронного підпису заяви, оскільки позивачем протягом 2014-2017 років неодноразово подавались до податкових органів за місцем обліку підприємства заяви про повернення надміру сплачених коштів зареєстровані належним чином.

Оскільки за позивачем обліковується надмірна сплата з податку на прибуток, наявність якої підтверджена матеріалами справи, для повернення якої позивач неодноразово звертався із відповідними заявами, дотримавшись 1095-денного строку, встановленого ст.ст.43, 102 Податкового кодексу України, вказавши напрям перерахування цих коштів, а податковий орган не підготував висновок про їх повернення та не подав такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, відтак суд дійшов висновку про те, що у спірних правовідносинах саме податковий орган, не виконавши покладені на нього ст. 43 Податкового кодексу України та Порядку № 1146 обов`язки, діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, відповідно діяв протиправно.

З урахуванням викладеного та з метою захисту прав та інтересів позивача суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо неподання висновку про повернення в повному обсязі на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства «Донецькій електротехнічний завод» надмірно сплачених сум авансових платежів з податку на прибуток у сумі 3 260 630 грн. 93 коп. для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на підставі заяви вих. № 23-133 від 03.02.2017 року ПАТ «ДЕТЗ» та зобов`язання Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток у розмірі, що підлягає бюджетному відшкодуванню Публічному акціонерному товариству «Донецькій електротехнічний завод», у розмірі 3 260 630 грн. 93 коп.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах адміністративної справи платіжним дорученням № 44 від 14.05.2019 року.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України судовий збір у розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Донецький електротехнічний завод" (, 85307, Донецька обл., м. Покровськ, м/н. Шахтарський, буд. 7а) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87526, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114) про зобов`язання вчинити дії щодо складення та подання висновку про суму надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 3260630,93 грн.- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області щодо неподання висновку про повернення в повному обсязі на поточний рахунок Публічного акціонерного товариства «Донецькій електротехнічний завод» надмірно сплачених сум авансових платежів з податку на прибуток у сумі 3 260 630 грн. 93 коп. для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на підставі заяви вих. № 23-133 від 03.02.2017 року ПАТ «ДЕТЗ».

Зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області скласти та подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про суму надміру сплаченого авансового внеску з податку на прибуток у розмірі, що підлягає бюджетному відшкодуванню Публічному акціонерному товариству «Донецькій електротехнічний завод», у розмірі 3 260 630 грн. 93 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, ) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп., на користь Публічного акціонерного товариства "Донецький електротехнічний завод" (, 85307, Донецька обл., м. Покровськ, м/н. Шахтарський, буд. 7а).

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 вересня 2019 року.

Повний текст судового рішення підписаний 05 вересня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Галатіна