Справа № 280/3541/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 серпня 2019 року Справа № 280/3541/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренко М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області (70600, Запорізька область, Пологівський район, м.Пологи, вул. Єдності, буд. 30; )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним (незаконним) та скасувати рішення, викладене у формі листа від 29.12.2018 року №8476/06 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що пропущення однорічного строку для звернення за допомогою при народженні дитини до Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області відбулося з поважних причин, зокрема, через складні життєві обставини: тривале перебування на тимчасово окупованій території, яке не залежало від їх волі, складнощі з переїздом з міста Сімферополя до міста Запоріжжя.

Ухвалою суду від 26.07.2019 вказаний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 08.08.2019 представником позивача через канцелярію Запорізького окружного адміністративного суду надано документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 12.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/3541/19.

Відповідач позов не визнав, надавши до суду відзив на позовну заяву від 27.08.2019 вх.№35258, в якому зазначає, що оскільки ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , то право на призначення державної соціальної допомоги при народженні дитини гр. ОСОБА_1 в грудні 2018 року вже було втрачено.

У відповідності до п. 3 ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст. 257, 263 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у межах строку, встановленого ст. 258 КАС України.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

30.05.2017 року у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбулися пологи. Народився хлопчик. Дана обставина підтверджується дублікатом медичного свідоцтва про народження серії 35 НОМЕР_2 027580, що видане Сімферопольським клінічним пологовим будинком №2 31.08.2018 року.

Факт народження ОСОБА_3 30.07.2017 зареєстрований відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Республіки Крим 20.06.2017, у зв`язку з чим видане відповідне свідоцтво серії НОМЕР_3 . Матір`ю ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (громадянка України), а батьком - ОСОБА_4 (громадянин Російської Федерації).

Після досягнення сином 1 року 3 місяців у вересні 2018 року позивач повернулася на підконтрольну Україною територіаю.

По прибуттю на Україну ОСОБА_1 звернулася за попереднім тимчасово зареєстрованим місцем проживання до органу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації народження свого сина.

Листом Мелітопольського міського відділу державної реєстрації а <і і в цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.09.2018 року №1828/17.11-06-106 позивачу відмовлено в реєстрації народження дитини.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09.10.2018 року вставлено факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим, Україна, у громадянки України ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Батумі, Грузія, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Батько дитини - ОСОБА_5 , підстава запису відомостей про батька - ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

10.10.2018 року Бердянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 про народження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Сімферополь Автономної Республіки Крим. Мамою дитини є позивач - ОСОБА_1 .

До 29.10.2018 року ОСОБА_1 з дитиною перебували у притулку для жінок, постраждалих від насильства.

На звернення позивача із заявою про призначення допомоги по народженню дитини, відповідачем надано відповідь у лист-відповідь від 29.12.2018 року №8476/06, у якому роз`яснено, що вона втратила право на отримання вказаного виду допомоги.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону дитинства» з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, також встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем пропущено строк звернення за призначенням допомоги при народженні дитини.

Однак, суд зазначає, що позивач з об`єктивних причин не мала змоги звернутись до відповідача з відповідною заявою, оскільки народження дитини відбулося на території Автономної Республіки Крим, що наразі не підконтрольна Україні. З боку співмешканця ОСОБА_1 піддавалася насиллю. З цієї причини, а також через брак коштів та стан здоров`я новонародженої дитини, не могла виїхати не територію, що підконтрольна органам влади України. Вже наприкінці 2018 року після оформлення документів на підтвердження народження дитини, а також реєстрації місця проживання позивач звернулася до органу соціального захисту населення. Окремої уваги заслуговує та обставина, що з 30.01.2016 року й до 20.12.2018 року ОСОБА_1 не мала в Україні офіційно зареєстрованого місця проживання. Термін тимчасової реєстрації на строк 29.07.2015 року по 29.01.2016 року у м. АДРЕСА_2 , закінчився 30.01.2016 року. Після повернення з АР Крим позивач не мала власного житла, де можна б було зареєструвати місце проживання. Лише 20.12.2018 року їй таке житло було надано у тимчасове користування друзями та вона набула можливості зареєструвати місце проживання своє та малолітньої дитини.

Варто зауважити, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.02.2018 у справі №591/610/16-а та від 02.10.2018 у справі № 495/3711/17, від 23.10.2018 у справі № 161/69/17, а згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись принципом верховенства права, суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням інтересів дитини та обставин, зазначених вище, позивач має право на звернення до органу соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги, враховуючи поважність причин пропуску строку такого звернення.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Частиною 2 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідачем не доведено правомірності своїх дій в частині прийняття оскаржуваного рішення, у зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.08.2019 ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат згідно ст. 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області (70600, Запорізька область, Пологівський район, м.Пологи, вул. Єдності, буд. 30; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним (незаконним) та скасувати рішення, викладене у формі листа від 29.12.2018 року №8476/06 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), допомогу при народженні дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення,а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.08.2019.

Суддя М.С. Лазаренко