Справа № 357/7913/19
Суддя: Кошель Л. М.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/7913/19
У Х В А Л А

22 серпня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Бродацька А. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м.Біла Церква адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до капрала поліції Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква в Київській області, Чепіля ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до капрала поліції Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква в Київській області, Чепіля Д.О ОСОБА_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 1301668 від 06.07.2019 р..

Ухвалою суду від 21.07.2019 року відкрито провадження у справі.

06.08.2019 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що позивач по справі належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи 01.08.2019 року о 09:45 год, 13.08.2019 року о 10:30 год., 22.08.2019 року о 10:10 год., проте до суду не з`явився, поважність його неявки не доведена та судом не встановлена.

Отже, обставини неявки у судові засідання позивача, якому було відомо наявність ініційованої ним адміністративної справи в суді, неодноразові виклики його в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст.240 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до капрала поліції Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква в Київській області, Чепіля ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Сторони мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

СуддяЛ. М. Кошель