Справа № 209/2350/19
Суддя: Багбая Є. Д.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 209/2350/19
Провадження № 2-а/209/62/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"30" серпня 2019 р. м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

за участі секретаря Шаповал А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Коваленко Івана Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду до Інспектора роти №2, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Коваленко І.І. про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Просить суд скасувати постанову серії ЕАВ № 1261342 від 25 червня 2019 року винесену відповідачем про накладення адміністративного стягнення в розмірі 510,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ст.132-1 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення закрити. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25.06.2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 18.360, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310, державний знак НОМЕР_2 на 384 км автошляху М-12 у Вінницькій області, де був зупинений відповідачем, який відносно нього склав постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1261342. Згідно вказаної постанови він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, оскільки здійснював перевезення великогабаритного вантажу шириною 3,75м без машин супроводження. За вчинення вказаного правопорушення на нього було накладено штраф у розмірі 510,00 грн.Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з підстав того, що соскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, а в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у вчиненні вказаного правопорушення, і тому постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження на 30 липня 2019 року о 10.00 годині. Ухвалою суду від 30 липня 2019 року судове засідання було відкладено на 30 серпня 2019 року через неявку в судове засідання відповідача у справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився,хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. 28.08.2019 року на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача поліцейська ОСОБА_2 зазначила, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Вказує, шо інспектор ОСОБА_3 під час патрулювання 25.06.2019 року на автошляху М-12 "Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка (384 км), встановив, що ОСОБА_1 в порушення п. 22.5 ПДР України керуючи тягачем марки MAN TGS 18.360, д.н.з НОМЕР_1 з напівпричепом-платформою ВЕСТТ 975310, д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж без автомобіля супроводження вказаного у дозволі, внаслідок чого правомірно склав постанову про притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУПАП в межах своїх повноважень, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю. Зазначає, що підстав у відповідача для умисного спотворення обставин події не було, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обгрунтованою та законною. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини.

25.06.2019 року позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGS 18.360, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310, державний знак НОМЕР_2 на 384 км автошляху М-12 у Вінницькій області, де в 00.30 годин був зупинений відповідачем ОСОБА_3 , який склав на позивача постанову про накладання адміністративного стягнення ЕАВ № 1261342, де зазначено про здійснення ОСОБА_1 перевезення великогабаритного вантажу шириною 3,75м без машин супроводження, чим допущено порушення п. 22.5 ПДР України.

Згідно вказаної постанови позивач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП та на нього було накладено штраф у розмірі 510,00 грн.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно пункту 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18 січня 2011 року, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метра або його довжина 24 метри.

Тобто, у разі перевищення ширини вантажу - 3,5 метра або довжини - 24 метра, є обов`язковим супровід автомобілем прикриття.

Як вбачається з доданої позивачем до позову товарно-транспортної накладної № 24062019/05 від 24.06.2019 року та технічної характеристики вантажу/а.с.8,9/, ширина вантажу склала 3,35 м, що свідчить про відсутність обов`язку супровода автомобілем прикриття.

Будь-яких доказів на підтвердження вини позивача, стороною відповідача суду не надано та такі в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим надані позивачем вищевказані докази приймаються судом до уваги, оскільки вони не спростовані доказами відповідача та не викликають у суду обгрунтованого сумніву.

Відповідно до ст.132-1 КУпАП Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №2, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Коваленко Івана Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в зв`язку з тим, що вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів скоєння позивачем правопорушення, обставини якого викладені в оскарженій постанові. Сам позивач факт здійснення правопорушення заперечує, є підстави для задоволення позову. Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач суду не надав, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростував. Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №2, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Коваленко Івана Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення ЕАВ № 1261342 від 25 червня 2019 року винесену інспектором роти №2, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Коваленком Іваном Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП від 25 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи безпосередньо до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая