Справа № 525/1454/18
Суддя: Хоролець В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/1454/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2019 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Хоролець В.В.

при секретарі Гавриш О.В.

з участю позивача ОСОБА_1

предстанвика позивача адвоката Яковенка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, другий відповідач Держаний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Карпов ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій Головного управління ДГК у Полтавській області щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення №739-ДК/0525/По/08/01/-18 від 13.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн. та припису №739-ДК/0617/Пр/03/01/-18 від 13.11.2018 року про відшкодування шкоди в розмірі 1608 грн.88 коп. та скасування вищевказаних постанови та припису, -

в с т а н о в и в:

З адміністративного позову ОСОБА_2 вбачається, що посадовою особою Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №739-ДК/0525/По/08/01/-18 у вигляді штрафу в сумі 170 грн. Також, цим же органом 13.11.2019 року було винесено припис №739-ДК/0617/Пр/03/01/-18 з повідомленням, в якому запропоновано відшкодувати шкоду в розмірі 1608 грн.88 коп. Позивач вважає дану постанову незаконною, оскільки посадова особа не врахувала, що 28.12.2007 року між ним та Великобагачанською районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки площею 15,07 га на 5 років, додатковою угодою від 05.03.2012 року дію договору було продовжено до 05.03.2018 року. Відповідно до п.6 договору, будь-які недоліки, які могли б перешкодити ефективному використанню земельної ділянки за цільовим призначення не виявлено і в договору не встановлено, на дану земельну ділянку при розробленні технічної документації та при укладенні договору оренди землі будь-яких обмежень (обтяжень) також не встановлено, в т.ч. щодо прав інших осіб. Також, у 2007 році ним було отримано витяг з державного земельного кадастру, в цьому документі не зазначено обмежень чи обтяжень даної земельної ділянки і на цій земельній ділянці не вказано жодного кургану, тому позивачу є незрозумілим, яким чином історико-культурні цінності з`явилися на відповідній земельній ділянці у 2018 році.

Також позивач вказує, що він у 2018 році звернувся до суду з позовом про поновлення договору оренди землі від 28.12.2007 року, рішення у справі прийнято не було, тому він здійснив посів кукурудзи на зазначеній площі.

Також, з урахуванням вищевикладених підстав вважає, що припис не відповідає дійсності. Крім цього посилається на те, що суб`єктом владних повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення було порушено порядок притягнення його до адміністративної відповідальності та порушено його права, в тому числі і право на захист, оскільки права йому не роз`яснювалися і постанова винесена в його відсутність.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач у справі ОСОБА_4 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірними дій Головного управління ДГК у Полтавській області щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення №739-ДК/0525/По/08/01/-18 від 13.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн. та припису №739-ДК/0617/Пр/03/01/-18 від 13.11.2018 року про відшкодування шкоди в розмірі 1608 грн.88 коп. та скасувати вищевказані постанову та припис (а.с.а.с.1-2).

21.11.2018 року за вищевказаним адміністративним позовом ОСОБА_1 ухвалою суду було відкрито спрощене позовне провадження і справу призначено до судового розгляду; відповідачу у справі направлено копію позовної заяви з додатками до неї та надано строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.14). Також, даною ухвалою суду витребувано для огляду в судовому засіданні оригінал адміністративної справи щодо ОСОБА_1

11.12.2018 року до суду надійшов відзив відповідача у справі ГУ ДГК у Полтавській області на позовну заяву ОСОБА_1 з додатками, які приєднані до матеріалів справи (а.с.а.с.19-21,22-24).

Ухвалою суду від 20.12.2018 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Держаного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5 ; цією ухвалою даному другому відповідачу направлено копію позовної заяви ОСОБА_1 та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.30).

В судовому засіданні 28.08.2019 року позивач ОСОБА_4 та його представник адвокат Яковенко Г.М. підтримали доводи позовної заяви, також ОСОБА_4 посилався на те, що протокол у справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2018 року та оскаржувана ним постанова цього дня виносилися відповідною посадовою особою у його відсутність, також йому не було надано можливості надати свої пояснення по суті справи та подати на розгляд відповідної особи копії необхідних документів, тому було порушено його права згідно положень ст.268 КУпАП. Просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у справі та другий відповідач сповіщалися про день і час розгляду даної справи (а.с.а.с.93,97), неявка представника первинного відповідача та другого відповідача в судове засідання 28.08.2019 року не є перешкодою для розгляду даної справи по суті.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , пояснення та доводи його представника адвоката Яковенка Г.М., детально дослідивши та проаналізувавши наявні письмові докази у справі, оголосивши в судовому засідання заяви учасників по суті справи, оглянувши матеріали цивільної справи №525/494/18, і давши цим всім доказам належну оцінку, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, другий відповідач Держаний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

13 листопада 2018 року Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління ДГК у Полтавській області винесено припис №739-ДК/0617/Пр/03/01/-18 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.5). Зі змісту даного припису вбачається, що при перевірці дотримання вимог земельного законодавства під час використання земель сільськогосподарського призначення державної власності земель запасу та резервного фонду, які не надані у власність, користування (оренду) державної власності було встановлено, що за результатами проведення перевірки земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 14,5849 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області встановлено факт наявності в межах вказаної земельної ділянки, без включення до її складу, п`яти курганів, які належать до земель історико-культурного призначення; встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки історико-культурного призначення на території Остап`ївської сільської ради шляхом посіву сільськогосподарських культур кукурудзи та соняшнику. Будь-які рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування та документи, які посвідчують право користування (власності) та державну реєстрацію речового права на земельну ділянку у ОСОБА_1 на час проведення перевірки відсутні. Вказується, що в діях ОСОБА_1 вбачається самовільне зайняття земельної ділянки державної власності історико-культурного призначення площею 0,4151 га та її самовільне використання шляхом посіву кукурудзи та соняшнику, чим порушені вимоги ст.125 ЗК України (а.с.5). З даного припису слідує, що він був вручений 13.11.2019 року Держаним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5 . Проте, на копії даного припису, який наданий до матеріалів справи позивачем, відсутні написи у відповідних розділах про те, коли та коли цей припис вручений.

Суд зазначає, що стороною відповідача у справі та другим відповідачем до суду не було надано для огляду оригіналу адміністративної справи щодо ОСОБА_1 , тому суд змушений виходити з документів, які надані стороною позивача до матеріалів справи.

13.11.2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення №739-ДК/0523/П/07/01/-18 за порушення ст.125 ЗК України відносно ОСОБА_2 про те, при перевірці земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 14,5849 га, що розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області встановлено факт наявності в межах вказаної земельної ділянки, без включення до її складу, п`яти курганів, які належать до земель історико-культурного призначення; встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки історико-культурного призначення на території Остап`ївської сільської ради шляхом розорювання та посіву соняшнику і кукурудзи, площа вказаних курганів складає 0,4151 га; шкода, заподіяна територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,4151 га становить 1608 грн.88 коп. (а.с.а.с.7-8). З копії даного протоколу вбачається, що у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та у графі підпис особи відсутні будь-які написи особи, щодо якої було складено даний протокол ОСОБА_1 (аркуш 8). В судовому засіданні ОСОБА_4 вказував про те, що в його присутності протокол не складався і постанова у справі не виносилася, його інспектором Карповим А ОСОБА_6 О. було поставлено перед фактом про те, що відносно нього складено вищевказаний протокол та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2018 року, зазначає, що він був позбавлений можливості надати свої пояснення та документи як по суті протоколу від 13.11.2018 року, так і при винесенні відповідної постанови.

13.11.2018 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Карповим ОСОБА_7 щодо ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №739-ДК/0525/По/08/01/-18, зі змісту якої вбачається, що при перевірці земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності площею 14,5849 га, що розташована за межами населених пунктів на території Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області встановлено факт наявності в межах вказаної земельної ділянки, без включення до її складу, п`яти курганів, які належать до земель історико-культурного призначення; встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки історико-культурного призначення на території Остап`ївської сільської ради шляхом розорювання та посіву соняшнику і кукурудзи; будь-які рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування та документи, які посвідчують право користування (власності) та державну реєстрацію речового права на земельну ділянку у ОСОБА_1 на час проведення перевірки відсутні. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.53-1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн. (а.с.а.с.3-4). З копії даної постанови вбачається, що у графі про вручення даної постанови відсутні будь-які надписи та дата її вручення ОСОБА_8 (аркуш 4 зворот).

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2018 року ОСОБА_8 вручено повідомлення від 13.11.2018 року №31-16-0.46-666/90-18 про необхідність відшкодування заподіяної шкоди в сумі 1608 грн.88 коп. внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,4151 га земель історико-культурного призначення (а.с.6). З копії даного повідомлення вбачається, що на ньому мається дата та підпис ОСОБА_1 про вручення йому даного повідомлення (аркуш 6 зворот). Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За нормою ч.2 ст.73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як чітко визначено положеннями ст.76 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст достатності доказів, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; при цьому, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно загального правила ч.1 ст.77 КАС України, яка врегульовує поняття та юридичний зміст обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно ч.2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться у вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 53-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, які надані стороною позивача у справі, у протоколі про адміністративне правопорушення №739-ДК/0523/П/07/01/-18, у графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та у графі підпис особи відсутні будь-які написи та підписи особи, щодо якої було складено даний протокол ОСОБА_1 , зокрема, і про вручення йому другого примірника цього протоколу (аркуш 8).

Положеннями ст.279 КУпАП встановлено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. В цій нормі вказаний порядок та послідовність дій відповідної посадової особи щодо притягнення відповідної особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст.268 КУпАП (права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до положень ст.285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення від 13.11.2018 року №739-ДК/0525/По/08/01/-18 щодо ОСОБА_1 (яка мається в матеріалах справи №525/1454/18) вбачається, що у ній відсутні відомості про вручення копії даної постанови особі, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

З урахуванням сукупності досліджених матеріалів справи за позовом ОСОБА_1 вбачається, що суб`єктом владних повноважень не надано суду на час розгляду даної справи доказів дотримання ним порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, що передбачені вищевказаними положеннями КУпАП, що може бути наслідком порушення норм ст.268 КУпАП та принципів справедливої адміністративної процедури на час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна була скористатися своїми правами, передбаченими КУпАП, також мала право надати на розгляд уповноваженій посадовій особі свої пояснення, доводи, документи тощо).

Отже, виходячи з сукупності досліджених матеріалів справи, доводів сторони позивача з приводу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності суд приходить до висновку, що сама процедура притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за встановлених обставин не була справедливою та була порушена (виходячи з наявності тих матеріалів, які надані до справи №525/1454/18).

В ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи висновки, до яких суд дійшов вище з приводу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, з метою надання особі, яка притягується до відповідальності скористатися процесуальними правами, передбаченими ст.268 КУпАП, повноти з`ясування всіх обставин в межах процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, з урахуванням п.2 ч.3 ст.286 КАС України суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №739-ДК/0525/По/08/01/-18 від 13.11.2018 року, винесеної державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Карповим Анатолієм ОСОБА_9 про притягнення громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 Великобагачанського району Полтавської області до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. та необхідність надіслання справу про притягнення громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с АДРЕСА_1 Великобагачанського району Полтавської області за ст.53-1 КУпАП на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головному спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_10 Олександровичу.

Разом з цим, що стосується інших позовних вимог ОСОБА_1 , заявлених в межах поданого ним адміністративного позову, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з таких підстав.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

При цьому, суд при оцінці доказів у справі суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

За нормою норм ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до абзацу 13 ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», охорона земель це система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Згідно положень ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок.

За нормами ст.10 цього Закону, Державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Також, відповідно до п. 4 Положення «Про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області», затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2017 року №308 «Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру», Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі дотримання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Отже, з урахуванням сукупності викладеного, норм Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» слід дійти висновку, що в даному випадку державний контроль за використанням та охороною земель шляхом проведення перевірки було здійснено в межах компетенції суб`єкта владних повноважень відповідно до норм ст.9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». З досліджених матеріалів справи також вбачається, що згідно умов Додаткової угоди до договору оренди землі від 28.12.2012 року, пункт 8 договору оренди від було доповнено таким абзацом: даний договір оренди землі діє до 05.03.2018 року (а.с.110). Тобто, з урахуванням дати закінчення договору оренди землі (05.03.2018 року) уповноважений інспектор, враховуючи також його повноваження щодо перевірки відповідної земельної ділянки, мав право здійснювати відповідну процедуру перевірки земельної ділянки, яку продовжував використовувати ОСОБА_4 , а також мав компетенцію щодо винесення відповідного припису. Тобто, в цій частині дій суб`єкта владних повноважень будь-яких порушень законодавства чи перевищення компетенції не вбачається.

Отже, враховуючи вищевикладене, з огляду на положення ст.ст.73,76,77,90 КАС України, стороною відповідача у справі доведено правомірність дій в частині повноважень щодо можливості проведення відповідної перевірки земельної ділянки та повноважень щодо винесення відповідного припису №739-ДК/0617/Пр/03/01/-18 від 13.11.2018 року.

З урахуванням доводів позовної заяви ОСОБА_1 та його пояснень в судовому засіданні в частині порушення порядку притягнення його до адміністративної відповідальності, висновків суду з цього приводу, які викладені в даному судового рішенні, доводів ОСОБА_1 про укладення 28.12.2007 року договору оренди землі (а.с.а.с.104-109) та додаткової угоди від 28.12.2012 року (а.с.110), де були відсутні будь-які обмеження щодо використання земельної ділянки та будь-які відомості про наявність на ній курганів, суд вважає, що вказані обставини та доводи є предметом процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, вказані посилання ОСОБА_1 та наявні у нього документи не були розглянуті відповідною посадовою особою при накладенні на нього адміністративного стягнення, відповідно, це призвело до неповноти з`ясування всіх обставин справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_11 .

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19, ч.2 ст.61 Конституції України, ст.ст.7,9,245,246,251,252,254,268,280,293 КУпАП, ст.ст.6,9,72,73,76,77,241-246,255,257,271-272,286,293,297 КАС України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, другий відповідач Держаний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5 про визнання неправомірними дії Головного управління ДГК у Полтавській області щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення №739-ДК/0525/По/08/01/-18 від 13.11.2018 року про накладення штрафу в розмірі 170 грн. та припису №739-ДК/0617/Пр/03/01/-18 від 13.11.2018 року про відшкодування шкоди в розмірі 1608 грн.88 коп. та скасування вищевказаних постанови та припису задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №739-ДК/0525/По/08/01/-18 від 13.11.2018 року, винесену державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель Карповим Анатолієм ОСОБА_9 про притягнення громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 Великобагачанського району Полтавської області до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн.

Надіслати справу про притягнення громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с АДРЕСА_1 Великобагачанського району Полтавської області за ст.53-1 КУпАП на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головному спеціалісту відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_12 Анатолію Олександровичу.

В іншій частині заявлених позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

З урахуванням імперативних положень ч.1 ст.272 та ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч.1 ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На виконання п.4 ч.5 ст.246 КАС України зазначається повне найменування сторін у справі: позивач ОСОБА_13 , місце проживання с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області; відповідач Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, місце знаходження м. Полтава, вулиця Уютна, 23; другий відповідач державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ ДГК у Полтавській області-головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Великобагачанському, Глобинському, Семенівському та Хорольському районах управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_5 , місцезнаходження сел. Велика АДРЕСА_2 Великобагачанського району.

Повний текст рішення складений 30.08.2019 року.

Суддя В.В. Хоролець