Справа № 810/855/18
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2019 року

Київ

справа №810/855/18

адміністративне провадження №№К/9901/18648/19,К/9901/18133/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

за участі

секретаря судового засідання Івченка М.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Орленка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційній інстанції справу №810/855/18

за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Дніпропетровської області про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Прокуратури Дніпропетровської області та касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року (прийняту у складі головуючого судді - Шрамко Ю.Т.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого Костюк Л.О., суддів: Аліменка В.О., Бужак Н.П.),

У С Т А Н О В И В:

І. Суть спору:

1. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом (з урахуванням змін позовних вимог) до Прокуратури Дніпропетровської області (відповідач) в якому просив:

1.1 поновити строк звернення до суду, прийняти позов до розгляду та відкрити провадження у справі;

1.2 скасувати наказ прокуратури Дніпропетровської області від 10.08.2016 №942К про звільнення молодшого радника ОСОБА_1 з посади прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області та з органів прокуратури;

1.3 поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Криворізької на посаді прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області;

1.4 стягнути з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 12.08.2016 і до моменту фактичного поновлення на посаді в сумі 165 262,86 грн.

ІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено.

2.1. Визнаний протиправним та скасований наказ прокурора Дніпропетровської області від 10.08.2016 №942к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області та з органів прокуратури з 12.08.2016.

2.2. Поновлений ОСОБА_1 на посаді прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області та в органах прокуратури з 12.08.2016.

2.3. Стягнуто з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 165 262,86 грн. (сто шістдесят п`ять тисяч двісті шістдесят дві гривні вісімдесят шість копійок).

3. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року було змінено рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року та викладено четвертий абзац її резолютивної частини в такій редакції:

3.1. «Стягнути з Прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21 лютого 2017 року по 21 лютого 2019 року у розмірі 264057 гривень 06 копійок без вирахування обов`язкових платежів».

3.2. У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року - залишено без змін.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що законних підстав для звільнення позивача з роботи не було. Змінюючи судове рішення суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, Шостий апеляційний адміністративний суд виходив з того, що відповідно до позовних вимог позивач просив стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по час фактичного поновлення.

IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції

5. У касаційній скарзі Відповідач, посилаючись на те, що оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції були винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки судів не відповідають обставинам справи. Просив скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

6. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги відповідач зазначає, що станом на дату звільнення ОСОБА_1 з посади та органів прокуратури повна або часткова мобілізація не оголошувалась, воєнний стан не вводився, а отже і особливий період як законодавчо визначений термін, не діяв.

7. Відповідач вважає, що гарантії передбачені частиною третьою статті 119 КЗпП України та частини другої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на позивача не поширюється, а тому відсутні підстави для скасування наказу про звільнення позивача та поновлення його на роботі.

8. Також відповідач зазначає, що позивач сам написав заяву про звільнення за власним бажанням. Крім того, ОСОБА_1 був прийнятий саме на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу, отже, проходив службу у добровільному порядку, не пов`язаним із мобілізацією або особливим періодом, які є окремим видом військової служби.

9 Окрім цього, відповідач зазначає що відповідно до вимог статті 235 КЗпП України середній заробіток час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нежчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

10. У касаційній скарзі позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції безпідставно не розрахував розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з дати його звільнення - 12 серпня 2016 року та по день прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вважав, що суди попередніх інстанцій безпідставно послалися норму ст.235 КЗоТ України щодо застосування терміну стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу тривалістю 1 рік. Просив змінити судові рішення суду першої та апеляційної інстанції в частині розміру середнього заробітку.

11. У судовому засіданні представник відповідача просив суд зупинити провадження по справі у зв`язку з направленням справи 813/402/17 до Великої палати Верховного Суду з метою відступу від висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які були застосовані у справі 355/1218/17.

12. Позивач заперечував проти заявленого клопотання, вважав, що підстав для задоволення клопотання не має, оскільки у зазначених справах діяли різні редакції ст.119 КЗпП України.

ІV. Установлені судами фактичні обставини справи

13. ОСОБА_2 з 2004 року проходив службу в органах прокуратури.

14. Наказом прокурора Дніпропетровської області від 14.12.2015 №2324к позивача з 15.12.2015 призначено на посаду прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області.

15. Наказом Міністра оборони України від 03.08.2016 №7181 позивача прийнято на військову службу офіцером за контрактом строком на п`ять років та призначено офіцером юридичного відділу центру розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України, ВОС-8503003, штатно-посадова категорія "капітан юстиції".

16. 10.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до прокурора Дніпропетровської області із заявою від 10.08.2016 про звільнення його із займаної посади прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 на підставі пункту 3 частини першої статті 36 КЗпП України з 12.08.2016 у зв`язку із вступом на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

17. На підставі вказаної заяви позивача наказом прокурора Дніпропетровської області від 10.08.2016 №942к молодшого радника юстиції Кривохатька С.В. з 12.08.2016 звільнено з посади прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області та з органів прокуратури у зв`язку зі вступом на військову службу.

18. Ухвалою від 19 червня 2019 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду направив справу 813/402/17 до Великої Палати Верховного Суду, оскільки вважав що необхідно відступити від висновку щодо застосування норм ст.119 КЗпП України у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні Верховного Суду іншого касаційного суду.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

19. Пункт п`ятий, частини 2 статті 236 КАС України передбачає, що суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

VI. Позиція Суду.

20. Спірним питанням щодо зупинення провадження по справі (як зазначив позивач) є тотожність правовідносин у справі, яка направлена до Великої Палати Верховного Суду з правовідносинами у справі яка розглядається.

21. Колегія суддів зазначає, що предметом розгляду цієї справи є оскарження Наказу від 10.08.2016 №942К про звільнення молодшого радника ОСОБА_1 з посади прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області та з органів прокуратури.

22. Предметом спору у справі № 813/402/17 (ухвалою ця справа направлена до Великої Палати) є наказ про звільнення від 24 листопада 2016 року.

23. Спірним по зазначеним справам є можливість застосування ст.119 КЗпП України, яка передбачає, що на час залучення осіб до виконання обов`язків передбачених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток.

24. Колегія суддів зазначає, що по-перше підставою для звернення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду до Великої Палати Верховного Суду є різні висновки касаційних судів щодо застосування норм ст.119 КЗпП України, по-друге під час прийняття наказів про звільнення по зазначених справах (що є предметом спору) діяла одна редакція частини 3 статті 119 КЗпП України.

25. За таких обставин Касаційний адміністративний суд вважає що правовідносини які є предметом розгляду у цій справі подібні з правовідносинами яка переглядається Великою Палатою Верховного Суду, а тому клопотання представника відповідача підлягає задоволенню та відповідно до пункту п`ятому частини другої статті 236 КАС України необхідно зупинити провадження по справі № 810/855/18 до набрання законної сили рішення по справі № 813/402/17, після її розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

VII. Судові витрати

26. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Повний текст ухвали виготовлений 29 серпня 2019 року.

Керуючись статтями 236 Кодексу адміністративного судочинства України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження за касаційною скаргою Прокуратури Дніпропетровської області та касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2019 року у справі №810/855/18 зупинити до набрання законної сили судового рішення Великої Палати Верховного Суду по справі 813/402/17.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Шишов

Судді І.В.Дашутін

М.М.Яковенко