Справа № 520/7426/19
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 вересня 2019 р. № 520/7426/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:головуючого - судді - Зінченко А.В., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд зобов`язати Головне управління Пен сійного фонду України в Харківській області донарахувати та виплатити суми індексованого до ходу відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення і Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N159, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка складає 87792,19 грн. за період з 15.02.2011 р. по 01.01.2013 року на підставі Рішен ня Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі № 520/3990/19.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі №520/3990/19, яке набрало законної сили 09 липня поточного року, зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити позивачу державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 15.02.2011 року по 01.01.2013 року у розмірі 87792 грн. 19 коп. на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/2-а-307/11, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Хар ківської області від 17.12.2012 року №4927/02-02.

У відповідності до довідки Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Хар ківської області від 17.12.2012 №4921/02-02 заборгованість по виконанню вказаних вище рішень судів відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист грома дян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 15.02.2011 р. по 01.01.2013 року складає 87792 грн. 19 коп.

Відповідно до Постанови Кабінету міністрів України від 22 серпня 2018 р. № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» та Переліку територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області приєднане Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення, встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України меха нізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкоду вати подорожчання споживчих товарів та послуг, а поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають ра зового характеру, в тому числі соціальні виплати.

Стаття 3 даного Закону передбачає, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Згідно ч. 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація гро шових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (зі змінами, внесеними Законом № 911-УІІІ від 24.12.2015 року, які набрали чинності з 01.01.2016 року).

Як передбачено ч.4 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій, інших виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове держав не соціальне страхування, інших видів соціальної допомоги проводиться відповідно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демо графічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили пра цездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), що місячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на ви робництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпі лих:). щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещас ного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної, працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового дохо ду, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків, :до передбачено абз.6 п. 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердже ного Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078.

Отже, на думку суду, недоотримана 01.11.2011р. по 30.11.2012 року пенсія підлягає індексації.

За повідомленням Державної служби статистики України, індекс споживчих цін (індекс інфляції) за 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 та поточний роки в цілому складає відповідно 100,5%, 124,9%, 143,3%, 112,4%, 113,7% та 109,8% та 104,2%.

Таким чином, суд робить висновок, що відповідач повинен провести індексацію недоотриманих своєчасно пенсійних виплат, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 15.02.2011 р. по 01.01.2013 на підставі Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі № 520/3990/19, яка не має разового характеру, тобто із застосуванням Закону України «Про індексацію грошових доходів населення - за 2014 рік -21860,25 грн., за 2015 рік-38014,01 грн., за 2016 рік-10886,23 грн., за 2017 рік-12027,53 грн., за 2018 рік-8603,63 та за поточний рік-8351,16 грн., а всього у сумі-174903,33 грн.

Крім того, ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії.

Згідно ст.3 згаданого вище Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахо ваного, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який випла чується доход, до уваги не береться).

Відповідно ст.6 зазначеного Закону компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Згідно Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лю того 2001 р. N159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержу ють громадяни в гривнях на території України не мають разового характеру: пенсії.

Частиною другою ст. 46 Закону № 1058, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, перед бачено, що нараховані суми пенсії, не з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, випла чуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати части ни доходів. При цьому компенсація втрат частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплата пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку пору шення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050 та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власнос ті та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку пору шення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під до ходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території Укра їни і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону № 1058-1V, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі органом ПФУ) добровільно чи на виконання судового рішення.

Отже, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, які вже були нара ховані, тобто, відповідно до чинного законодавства компенсація можлива лише в тому разі, коли пен сія нарахована, але не виплачена.

Відповідний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 18.11.2014 р. (справа № 21-518а14).

Отже, розмір компенсації, яка обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаче ного мені доходу за 2011-2019 роки, на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі №520/3990/19, яка не має разового характеру, тобто із застосу ванням Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушен ням строків їх виплати» за 2014 рік -21860,25 грн., за 2015 рік-38014,01 грн., за 2016 рік-10886,23 грн.. за 2017 рік-12027,53 грн., за 2018 рік-8603,63 та за поточний рік 2019р. 8351,16 грн., а всього у сумі 174903,33 грн.

Відповідно до п.3 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності пра вового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

У відповідності до ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.1 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського Суду, як джерело права. Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспіль ства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд вказує, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень, крім того, що має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

"У межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон - так звані "прямі повноваження", так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб`єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) так звані "похідні повноваження".

"У спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Водночас, положенням ч.2 ст.9 КАС України, передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог в частині скасування рішення про відмову у перерахунку та виплаті пенсії, викладеного у рішенні відповідача, у зв`язку з його протиправністю.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пен сійного фонду України в Харківській області донарахувати та виплатити ОСОБА_1 суми індексованого до ходу відповідно до Закону України Про індексацію грошових доходів населення і Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на підставі Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати і Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N159, а саме: державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка складає 87792,19 грн. за період з 15.02.2011 р. по 01.01.2013 року на підставі Рішен ня Харківського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі № 520/3990/19.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.