Справа № 810/1594/16
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 вересня 2019 року

Київ

справа №810/1594/16

адміністративне провадження №К/9901/15225/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів: Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 810/1594/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бакарді-Мартіні Юкрейн" до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

27.05.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бакарді-Мартіні Юкрейн" звернулось в Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 18.09.2015 № 125130000/2015/000249/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.09.2015 №125130013/2015/00096.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2016, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, позов задоволено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.09.2015 позивачем була здійснена поставка товару - вино ігристе «Asti Martini Sparkling Wine» з фактичною концентрацією спирту 7,5 об. %, 12480 пляшок по 0,75 л у пляшці, торговельної марки: Martini, виробник: Martini & Rossi S.p.A., країна виробництва: Республіка Італія.

11.09.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "Бакарді-Мартіні Юкрейн" до митниці в порядку електронного декларування подало митну декларацію від 11.09.2015 № 125130013/2015/408083 із заявленою митною вартістю товару.

Одночасно з вказаною вище митною декларацією позивачем було подано перелік документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених частиною другою статті 53 Митного кодексу України.

За результатами розгляду поданих документів, митний орган дійшов висновку про те, що вартість товару при експорті відрізняється в сторону збільшення від заявленої декларантом митної вартості.

18.09.2015 Київською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №125130000/2015/000249/1, відповідно до якого обрано резервний метод згідно з статею 64 Митного кодексу України, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені документально, а також оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску і пропуску транспортних засобів комерційного призначення № 125130013/2015/00096 від 19.09.2015.

Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що прийняті Київською митницею ДФС від 18.09.2018 рішення про коригування митної вартості товарів №125130000/2015/000249/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130013/2015/00096 від 19.09.2015 є протиправними та підлягають скасуванню.

Київська митниця ДФС, не погодившись з судовими рішеннями, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 810/1594/16, в якій просить Суд скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідн з пунком 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень (стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 07.12.2017 № 2246-VIII).

Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 грн., відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у справі №810/1594/16 є рішення від 18.09.2018 про коригування митної вартості товарів №125130000/2015/000249/1 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №125130013/2015/00096 від 19.09.2015.

Ціною позову у справі №810/1594/16 є різниця між сумами ПДВ і мита до та після коригування митної вартості товару, що складає 38 700,58 грн.

З таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі № 810/1594/16 не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської митниці ДФС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2016 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі №810/1594/16 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова