Справа № 160/933/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/933/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

секретар судового засідання: Комар Н.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_1 Вячеславовича

представника Овсяникової Людмили Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунального Підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 (головуючий суддя Голобутовський Р.З., повний текст складено 20.03.2019)

за позовом Комунального Підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 року № .

Позов обґрунтовано тим, що податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 року № про застосування штрафних санкцій за порушення терміну сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість є протиправним, винесено без законних підстав, прийняте з порушенням норм діючого законодавства, отже підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в діях позивача вини щодо вчинення правопорушення та з огляду на порушення порядку проведення камеральної перевірки, за наслідками якої складено спірне податкове повідомлення-рішення. Зазначає, що за актом перевірки від 25.04.2018 року перевірявся період серпень 2014 року, березень-квітень, серпень-грудень 2016 року, січень-серпень 2017 року, проте перевірка здійснювалась в квітні 2018 року за правилами абзацу 2 п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України. Попередні редакції Податкового кодексу України не давали податковому органу права камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. При цьому, саме таку перевірку здійснив податковий орган, самостійно зазначивши в акті перевірки своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Позивач з посиланням на п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України вказує, що в наведеній нормі законодавець вказує, що грошове зобов`язання самостійно визначене платником податків в податковій декларації є узгодженим зобов`язанням, отже і перевірка своєчасності сплати такого зобов`язання є нічим іншим, як перевіркою своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання. В період несвоєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань предметом камеральної перевірки не могли бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Посилається на те, що предметом перевірки була не податкова звітність позивача, а своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання за 2014 рік та 2016 рік. Проте, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання не є тим об`єктом, який підлягає вивченню податковим органом шляхом проведення камеральної перевірки, оскільки не є даними податкової звітності, що відповідає припису абз. 2 п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України. В порушенні наведених положень Податкового кодексу України податковим органом проведено перевірку за період серпень 2014 року - вересень 2014 року лише 25.04.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2018 року в частині застосування штрафної санкції у сумі 832,65 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12,49 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем належними доказами не спростовано факту порушення терміну сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за вище вказаними документами. Також зазначено, що застосовуючи до КП «Жовтоводський водоканал» штрафні санкції за порушення терміну сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість за період 2014 рік, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України, якою обмежено право визначити суму грошових зобов`язань у межах 1095 днів, з дня граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, оскільки минув строк давності, визначений наведеною статтею. Також судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2015 року у справі № 804/1968/15 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.08.2014 року №, у зв`язку з чим, податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2018 року в частині застосування штрафної санкції у сумі 832,65 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що предметом камеральної перевірки може бути своєчасність подання податкових декларацій або своєчасність реєстрації податкових накладних або своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються у відповідних інформаційних базах (дія закону з 01.01.2017 року). Зазначає, що згідно акту перевірки від 25.04.2018 року перевірявся період серпень 2014 року, березень-квітень, серпень-грудень 2016 року, січень-серпень 2017 року. Проте перевірка здійснена в квітні 2018 року за правилами абзацу 2 пп. 75.1.1 ст. 75 ПКУ. Однак попередні редакції ПКУ не давали податковому органу права камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються у відповідних інформаційних базах. При цьому, саме таку перевірку здійснив податковий орган, самостійно зазначивши в акті перевірки «своєчасність сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість». Норми ПКУ не мають зворотної дії в часі, крім випадків, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи. отже, з 01.01.2017 року податковий орган має права проводити камеральні перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання виключно на підставах даних, що зберігаються у відповідних інформаційних базах з січня 2017 року. В іншому випадку податковий орган має провести позапланову перевірку, скласти акт та прийнятим відповідне рішення на підставі висновків цього акта перевірки в межах строків, передбачених ПКУ. Зазначає також, що події 2016 року не можливо перевірити за допомогою норм законодавства, які вступили в силу з 01.01.2017 року та які не діяли на момент сплати податкових зобов`язань. Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Відповідачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на те, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість. Перевіркою встановлено, що позивач на порушення вимог п. 57.1 ст. 57 ПКУ несвоєчасно сплатив податкові зобов`язання з ПДВ, що визначені в податкових деклараціях з ПДВ за листопад-грудень 2016 року, січень-серпень 2017 року. Станом на 01.01.2017 року в інтегрованій картці платника податків обліковується податковий борг в сумі 34 955 239,97грн. Відповідно, кошти сплачені позивачем в подальшому зараховувалися в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення відповідно до п. 87.9 ст. 87 ПКУ. Таким чином, на момент погашення в картці особового рахунку в автоматичному режимі розраховувалися штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань згідно з п.126.1 ст. 126 ПКУ у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу. За результатами перевірки винесено ППР від 14.05.2018 року про застосування штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати ПДВ у розмірі 20% у сумі 1 226 792,07грн.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якої позовні вимоги задовольнити. Надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Надав пояснення аналогічні, викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Комунальне підприємство Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради зареєстровано 18.11.2002 року у встановленому законом порядку, є платником податків та зборів, та перебуває на обліку в Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області.

25.04.2018 року Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку КП Жовтоводський водоканал з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2014 року, березень-квітень, серпень-грудень 2016 року та січень-серпень 2017 року.

За результатами камеральної перевірки складено акт від 25.04.2018 року № 21539/381/04-36-12-08-33/32182594 (а.с. 7-11). В висновку акта перевірки зазначено, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання в зв`язку з несвоєчасним поданням платіжного доручення до установи банку; відповідальність платника за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання передбачена п. 126.1 ст. 126 ПКУ; загальна сума штрафу 1 226 792,07грн.

В акті камеральної перевірки зафіксовано порушення КП Жовтоводський водоканал порушення вимог п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, а саме: порушення термінів сплати узгоджених сум податкового зобов`язання за наступними документами:

- податковим повідомленням-рішенням № 1632202 від 26.08.2014 року з граничним терміном сплати 22.09.2014 року, дата фактичного погашення - 01.11.2017 року, кількість днів затримки 247;

- рішенням ОДПС про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (ст. 100 Податкового кодексу України) № 7 від 30.03.2016 р. (декларація з ПДВ № від 17.03.2016 р.) з граничним терміном сплати 30.03.2016 р., дата фактичного погашення - 26.06.2017 р., 23.06.2017 р., 22.06.2017 р., 20.06.2017 р., 19.06.2017 р., 15.06.2017 р., кількість днів затримки 192, 189, 188, 186, 185, 181, відповідно;

- рішенням ОДПС про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (ст. 100 Податкового кодексу України) № 24 від 29.04.2016 р. (декларація з ПДВ № від 19.04.2016 р.) з граничним терміном сплати 30.04.2016 р., дата фактичного погашення - 07.07.2017 р., 07.07.2017 р., 04.07.2017 р., 26.06.2017 р., кількість днів затримки 203, 200, 192, відповідно;

- рішенням ОДПС про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (ст. 100 Податкового кодексу України) № 30 від 30.08.2016 р. (декларація з ПДВ № від 17.08.2016 р.) з граничним терміном сплати 30.08.2016 р., дата фактичного погашення - 28.07.2017 р., 27.07.2017 р., 26.07.2017 р., 24.07.2017 р., 21.07.2017 р., 19.07.2017 р., кількість днів затримки 224, 223, 222, 220, 217, 215, відповідно;

- рішенням ОДПС про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (ст. 100 Податкового кодексу України) № 31 від 30.09.2016 р. (декларація з ПДВ № від 15.09.2016 р.) з граничним терміном сплати 30.09.2016 р., дата фактичного погашення - 23.08.2017 р., 17.08.2017 р., 16.08.2017 р., 15.08.2017 р., 14.08.2017 р., 09.08.2017 р., 28.07.2017 р., кількість днів затримки 250, 244, 243, 242, 241, 236, 224, відповідно;

- рішенням ОДПС про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (ст. 100 Податкового кодексу України) № 32 від 28.10.2016 р. (декларація з ПДВ № від 18.10.2016 р.) з граничним терміном сплати 30.10.2016 р., дата фактичного погашення - 19.07.2017 р., 07.07.2017 р., кількість днів затримки 215, 203, відповідно;

- рішенням ОДПС про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (ст. 100 Податкового кодексу України) № 33 від 30.11.2016 р. (декларація з ПДВ № від 17.11.2016 р.) з граничним терміном сплати 30.11.2016 р., дата фактичного погашення - 08.09.2017 р., 30.08.2017 р., 28.08.2017 р., 23.08.2017 р., кількість днів затримки 266, 257, 255, 250, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 11.2016 року № від 14.12.2016 р. з граничним терміном сплати 30.11.2016 р., дата фактичного погашення - 06.10.2017 р., 15.09.2017 р., 14.09.2017 р., 13.09.2017 р., 12.09.2017 р., 11.09.2017 р., кількість днів затримки 280, 259, 258, 257, 256, 255, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 12.2016 року № від 17.01.2017 р. з граничним терміном сплати 30.12.2016 р., дата фактичного погашення - 01.11.2017 р., 25.10.2017 р., 13.10.2017 р., 11.10.2017 р., 10.10.2017 р., 09.10.2017 р., кількість днів затримки 275, 268, 256, 254, 253, 252, відповідно;

- податковим повідомленням-рішенням № 1251407 від 10.02.2017 р. з граничним терміном сплати 06.04.2017 р., дата фактичного погашення - 15.12.2017 р., 12.01.2018 р., 18.12.2017 р., кількість днів затримки 253, 281, 256, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 01.2017 року № від 15.02.2017 р. з граничним терміном сплати 02.03.2017 р., дата фактичного погашення - 01.11.2017 р., 08.11.2017 р., кількість днів затримки 244, 251, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 02.2017 року № від 16.03.2017 р. з граничним терміном сплати 30.03.2017 р., дата фактичного погашення - 15.12.2017 р., 12.12.2017 р., 08.12.2017 р., 22.11.2017 р., 08.11.2017 р., кількість днів затримки 260, 257, 253, 237, 223, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 03.2017 року № від 19.04.2017 р. з граничним терміном сплати 30.04.2017 р., дата фактичного погашення - 23.01.2018 р., 12.01.2018 р., кількість днів затримки 268, 257, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 04.2017 року № від 19.05.2017 р. з граничним терміном сплати 30.05.2017 р., дата фактичного погашення - 26.02.2018 р., 23.02.2018 р., 13.02.2018 р., 23.01.2018 р., кількість днів затримки 257, 272, 269, 259, 238, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 05.2017 року № від 20.06.2017 р. з граничним терміном сплати 30.06.2017 р., дата фактичного погашення - 28.03.2018 р., 26.03.2018 р., 23.03.2018 р., 15.03.2018 р., 28.02.2018 р., 27.02.2018 р., 26.02.2018 р., кількість днів затримки 271, 269, 266, 258, 243, 242, 241, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 06.2017 року № від 19.07.2017 р. з граничним терміном сплати 30.07.2017 р., дата фактичного погашення - 06.04.2018 р., 30.03.2018 р., кількість днів затримки 250, 243, відповідно;

- податковою декларацією з ПДВ за 07.2017 року № від 17.08.2017 р. з граничним терміном сплати 30.08.2017 р., дата фактичного погашення - 20.04.2018 р., 06.04.2018 р., кількість днів затримки 219, 221, відповідно;

- податковим повідомленням-рішенням № 7021208 від 22.08.2017 р. з граничним терміном сплати 11.09.2017 р., дата фактичного погашення - 20.04.2018 р., кількість днів затримки 221;

- податковою декларацією з ПДВ за 08.2017 року № від 18.09.2017 р. з граничним терміном сплати 30.09.2017 р., дата фактичного погашення - 20.04.2018 р., кількість днів затримки 202.

На підставі акта перевірки від 25.04.2018 року № 21539/381/04-36-12-08-33/32182594 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2018 року (а.с. 15), яким за затримку сплати грошового зобов`язання 6 133 960,35грн. (податку на додану вартість) зобов`язано КП Жовтоводський водоканал сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 1 226 792,07 грн. (за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україхні товарів/послуг).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржено в адміністративному порядку, та рішенням Державної фіскальної служби України № 24655/6/99-99-11-03-01-25 від 26.07.2018 року залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2018 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосував норми Податкового кодексу України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем проведена камеральна перевірка з порушенням норм податкового законодавства. Отже для надання висновку про наявність (або відсутність) порушень контролюючим органом норм податкового законодавства щодо проведення камеральної перевірки слід дослідити норми податкового законодавства, що регулюють проведення камеральної перевірки.

Так, право на проведення органами державної податкової служби камеральних перевірок встановлено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, у відповідності до якого камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Отже, Податковим кодексом України (в редакції станом на час проведення перевірки) надано контролюючим органом право на проведення перевірки з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

При цьому, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, посилання позивача на редакцію підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України станом на 2014 рік є недоречними, оскільки камеральна перевірка має проводитись посадовими особами контролюючого органу відповідно до вимог чинного законодавства.

Оскільки норми чинного законодавства надавали контролюючому органу проводити камеральну перевірку щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка проводиться виключно на підставах даних, що зберігаються/опрацьовуються у відповідних інформаційних базах податкового органу, то контролюючий орган мав здійснити таку перевірку, однак з урахуванням строку, встановленого ст. 102 ПКУ (трирічний строк давності).

Порядок проведення камеральної перевірки встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, якою передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

На підставі аналізу зазначених норм права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів з питань проведення камеральних перевірок, урегульовані Податковим кодексом України, зокрема статтею 75 якого передбачено право контролюючого органу на проведення камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Слід зазначити, що доводи позивача про те, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку та перевірка з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання є камеральними перевірками з тотожним предметом є хибними, оскільки під камеральною перевіркою податкової декларації розуміється правильність (відповідність) формування даних, зазначених у податкових деклараціях, а не своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, визначеного у податковій декларації.

Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Отже, вимога про сплату податків у відповідному порядку і розмірі, є нормою Конституції України.

Статтею 16 Податкового кодексу України, визначено, що платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.

Отже, не тільки відповідний розмір податків є визначальним для виконання конституційної норми, а й відповідні строки сплати податків.

При цьому, порушення строків сплати податків тягне накладення штрафних санкцій,

Слід зазначити, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (ст. 36 ПКУ). При цьому, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 - 36.3 ст. 36 ПКУ).

Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством (п. 54.1 статті 54 ПКУ).

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 статі 57 ПКУ).

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (ст. 203 ПКУ).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними, зокрема, у підпункті 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У розумінні підпункту 14.1.152 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

За змістом статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Слід зазначити, що фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Так, відповідно до статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення (пункт 116.1 статті 116 Податкового кодексу України).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що на платника податку покладено обов`язок щодо самостійної сплатити суми податкового зобов`язання, зазначену у податковій декларації, протягом 10 календарних днів. При цьому, податкове законодавство наділяє контролюючий орган правом нарахувати штраф за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання лише із фактом такого порушення.

Перевірка своєчасності, повноти нарахування та сплати узгоджених податкових зобов`язань, у тому числі з податку на додану вартість є предметом камеральної перевірки, яка може бути проведена відповідачем протягом 1095 днів від дати зарахування грошових коштів, сплачених позивачем в розрахунок податкового боргу за минулі періоди. При цьому, спрямування податковим органом сплаченого позивачем грошового зобов`язання є фактично сплатою простроченого грошового зобов`язання, а тому є підстави для застосування штрафних санкцій згідно ст. 126 ПКУ.

Камеральна перевірка є одним із видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 ст. 75 ПКУ, та за своєю правовою суттю є формою поточного документального контролю за додержанням платником вимог податкового законодавства на підставі декларації та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітності автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.

У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2017 року змін до Податкового кодексу України (Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від21.12.2016 року № 1797-VІІІ), зокрема до статті 75 ПКУ, предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, в тому числі і з податку на додану вартість.

Таким чином, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання є предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно на підставах даних, що зберігаються/опрацьовуються у відповідних інформаційних базах податкового органу.

Камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового/грошового зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПКУ, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була подана пізніше, - за днем її фактичного подання.

У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 126 ПКУ не визначає спосіб погашення податкового боргу платником податків (самостійна сплата чи зарахування контролюючим органом в рахунок погашення боргу в порядку черговості його виконання) як обставину з якою законодавець пов`язує притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу.

Визначальним для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 126 ПКУ є факт несплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, тобто наявність податкового боргу, протягом певного строку, а розмір такого штрафу залежить від кількості днів такої несплати.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем порушено термін сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, отже до позивача може бути застосована фінансова відповідальність за зазначене порушення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що в спірних правовідносинах контролюючий орган мав право проводити камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового/грошового зобов`язання з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 ПКУ, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, з дня подання декларації позивачем, а відповідно і застосувати відповідальність до позивач виключно в межах перевіряє мого періоду, тобто з урахуванням строків давності. Суд першої інстанції, приймаючи рішення, врахував зазначені норми, та ухвалив рішення з застосуванням ст. 102 ПКУ, тобто з урахуванням строків давності, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволені частково, а саме скасоване податкове повідомлення-рішення від 14.05.2018 року № в частині застосування штрафних санкцій у сумі 832,65грн.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції доводи позивача не спростовують наявність порушення щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість у зв`язку з чим за затримку сплати грошового зобов`язання 6 133 960,35грн. (податку на додану вартість) позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 1 226 792,07 грн. (за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів/послуг).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність складу податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання, у зв`язку з чим відповідачем було прийняте податкове повідомлення рішення.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним застосування судом першої інстанції до даних правовідносин строків встановлених ст. 102 ПКУ.

Позов по даній справі задоволено частково (за виключенням штрафної санкції в сумі 832,65грн.). Апеляційна скарга подана позивачем в частині не задоволених позовних вимог. Діючи в межах апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає необхідності перевіряти іншу частину рішення суду, апеляційна скарга на яку не подавалася.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених позивачем в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального Підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 07.08.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 07.08.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 20.08.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров