Справа № 753/17761/16-а
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 серпня 2019 року № 753/17761/16-а

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Добрянської Я.І. розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1
доФонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк"
провизнання протиправними дій, стягнення коштів по заробітній платі, -
В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в якому просив:

- визнати дії Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 перерахованої заробітної плати згідно рішень Господарського суду Волинської області від 09.08.2012р. та Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2014р. протиправними;

- визнати дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у гарантуванні відшкодування коштів (заробітної плат) в розмірі вкладу ОСОБА_1 згідно рішень Господарського суду Волинської області від 09.08.2012р. та Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2014р. протиправними;

- зобов`язати уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" внести в перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та подати до Фонду для внесення в реєстр вкладників ОСОБА_1 для здійснення виплати заробітної плати в сумі 176 327, 13 грн. за рахунок Фонду;

- зобов`язати виконавчу дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити в реєстрі вкладників ПАТ "Західінкомбанк" ОСОБА_1 для здійснення виплати заробітної плати в сумі 176 327, 13 грн. за рахунок Фонду;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 не перераховану заробітну плату згідно рішень Господарського суду Волинської області від 09.08.2012р. та Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2014р. на суму 176 327, 13 грн. включаючи відсотки нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 штраф за прострочку платежу за весь строк невиплати заробітної плати у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму 52 897, 24 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно не виплачено йому заробітну плату в межах гарантованої суми, оскільки позивач вважає себе вкладником.

Відповідачем подано заперечення на адміністративний позов в якому зазначає, що позивач не є вкладником в розумінні норм Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак його вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.10.2016р. відкрито провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.11.2016р. справу № 753/17761/16-а передано для розгляду за підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 05.12.2016р. справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.08.2019р. закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дій Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 перерахованої заробітної плати згідно рішень Господарського суду Волинської області від 09.08.2012р. та Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2014р. протиправними.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо можливості перейти до подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до КАС України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з частиною третьою статті 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, суд дослідив матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надав їм юридичну оцінку та встановив наступне.

ОСОБА_1 з 02.04.2012р. працював в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Класничне страхування" та отримував заробітну плату в ПАТ "Західінкомбанк" перерахування якої здійснювалось роботодавцем з його поточного рахунку в Київській філії ПАТ "Західінкомбанк" платіжними дорученнями згідно з договором про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 14.11.2001р. № 170. (а.с. 7-10)

Внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань за договором про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 14.11.2001р. № 170, зокрема, щодо перерахування заробітної плати, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Класничне страхування" звернулась до суду з позовом до ПАТ "Західінкомбанк".

Рішенням Господарського суду Волинської області від 09.08.2012р. у справі № 5004/889/12 позов задоволено. Зобов`язано ПАТ "Західінкомбанк" в особі Київської філії виконати платіжні доручення приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Класичне страхування" на перерахування заробітної плати на карткові рахунки працівників страхової компанії на загальну суму 147 246грн.69коп., а саме: від 17.01.12р. №07 на суму 35022,19 грн; від 06.02.12р. №12 на суму 15062,63 грн; від 06.02.12р. №13 на суму 22701,66 грн; від 14.03.12р. №19 на суму 10283,96 грн; від 14.03.12р. №20 на суму 27918,78 грн; від 28.04.12р. №35 на суму 14669,04 грн; від 14.05.12р. №41 на суму 5080,28 грн; від 14.05.12р. №42 на суму 12071,01грн. Стягнуто з ПАТ "Західінкомбанк" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Класичне страхування" 1073грн. витрат по судовому збору.

Більше того, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2014р. у справі № 761/5246/14 позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк", третя особа: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Класичне страхування" про зобов`язання вчинити дії - задоволено. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" виконати платіжні доручення щодо перерахування з поточного рахунку Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Класичне страхування" НОМЕР_2 на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 у Публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський акціонерний банк" (ПАТ "ВіЕйБі банк"), призначення платежу - заробітна плата, а саме : платіжне доручення від 08.08.2012р. № 48 на суму 5181,94 грн., платіжне доручення від 17.09.2012р. № 54 на суму 5181,94 грн., платіжне доручення від 15.10.2012р. № 62 на суму 4998,34 грн., платіжне доручення від 15.11.2012р. № 68 на суму 4998,34 грн., платіжне доручення від 19.12.2012р. № 78 на суму 4998,34 грн., платіжне доручення від 19.12.2012р. № 84 на суму 12232,74 грн., платіжне доручення від 20.02.2013р. № 6 на суму 4998,34 грн., платіжне доручення від 19.03.2013р. № 11 на суму 4998,34 грн., платіжне доручення від 17.04.2013р. № 33 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 14.05.2013р. № 39 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 05.06.2013р. № 43 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 03.07.2013р. № 47 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 07.08.2013р. № 51 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 11.09.2013р. № 55 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 01.10.2013р. № 60 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 08.11.2013р. № 65 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 03.12.2013р. № 69 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 27.12.2013р. № 73 на суму 5981,62 грн., платіжне доручення від 03.02.2014р. № 12 на суму 5981,62 грн. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2014 № 316 "Про віднесення ПАТ "ЗАХІДІНКОМБАНК" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 29.05.2014 прийнято рішення № 38 про запровадження з 29.05.2014 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "ЗАХІДІНКОМБАНК".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.07.2014 р. № 433 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ЗАХІДІНКОМБАНК", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних прийнято рішення від 23.07.2014 р. № 63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ЗАХІДІНКОМБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким, було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ЗАХІДІНКОМБАНК".

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 29 червня 2017 року № 2767, відповідно до якого, продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Західінкомбанк" на один рік до 22 липня 2018 року включно. Продовжено повноваження ліквідатора ПАТ "Західінкомбанк" Костенка Ігоря Івановича на один рік до 22 липня 2018 року включно.

28.04.2016р. позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" зі скаргою в якій просив внести його в перелік вкладників та виплатити на його користь не перераховану заробітну плату. (а.с. 54-56)

Позивач, вважаючи не включення його до переліку вкладників та вважаючи себе вкладником, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправним, звернувся до суду для захисту своїх порушених прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відповідно до пункту сьомого частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI, Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку

Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

З огляду на вищенаведене, приписи Закону №4452-VI пов`язують виникнення права у особи на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з наявністю у особи статусу вкладника та наявності такого вкладу станом на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

При цьому, статусу вкладника фізична особа набуває лише у випадку укладення договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку, а також, якщо такі договори укладено на її користь.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що маючи документально підтверджені грошові вимоги до банку (боржника) щодо його грошових зобов`язань позивач стає кредитором цього банку. Водночас кредиторські вимоги позивача, не можуть бути задоволені за рахунок коштів Фонду гарантування, які мають інше призначення і спрямування (відшкодування вкладникам коштів за їхніми вкладами).

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позивач не набув статусу вкладника банку, який має право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів ФГВФО, оскільки обставини, з якими Закон №4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками, не існували.

При цьому, суд зауважує на тому, що позивач не позбавлений права заявити свої вимоги до банку саме як кредитор відповідно до положень статті 52 Закону №4452-VI.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 20.11.2018р. у справі № 815/2490/15 та в постанові від 05.03.2019р. у справі №826/19563/15 адміністративне провадження №К/9901/6249/18.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не може вважатися вкладником в розумінні вимог закону, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 251, 255 КАС України,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська