Справа № 820/660/17
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 р.Справа № 820/660/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 10.06.19 року по справі № 820/660/17

за позовом ОСОБА_1

до Харківського національного університету внутрішніх справ

про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківського національного університету внутрішніх справ, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Харківського національного університету внутрішніх справ, яка полягає у не проведенні розрахунку з ОСОБА_1 в день звільнення із органів внутрішніх справ - 06.11.2015 року;

- стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ (61080, м.Харків, пр. Льва Ландау, буд.27) на користь ОСОБА_1 заробіток за весь час затримки розрахунку з 07.11.2015 по 03.11.2016 в розмірі - 35964,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ № 205 о/с від 06.11.2015 позивача звільнено зі служби за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів). Між тим, в день звільнення не було проведено всіх необхідних розрахунків, а саме не було виплачено одноразову грошову (вихідну) допомогу, передбачену чинним законодавством, а проведено виплату лише 03.11.2016. Позивач вважає дії відповідача в частині невиплати в день звільнення одноразової грошової допомоги такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому вважає, що має право на виплату суми середнього заробітку за час затримки такого розрахунку та просить суд стягнути середній заробіток за час затримки вказаного розрахунку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 у задоволенні клопотання представника позивача про залишення позову без розгляду відмовлено та позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету внутрішніх справ, яка полягає у непроведенні розрахунку з ОСОБА_1 в день звільнення із органів внутрішніх справ - 06.11.2015.

Стягнуто з Харківського національного університету внутрішніх справ на користь ОСОБА_1 заробіток за весь час затримки розрахунку з 07.11.2015 по 03.11.2016 в розмірі - 35964,12 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Харківським національним університетом внутрішніх справ подано апеляційну скаргу в якій зазначає про свою не згоду з висновками суду першої інстанції щодо строків позовної давності та просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 03.11.2016 позивачу виплачено всі належні при звільненні суми, однак ОСОБА_1 звернувся до суду 13.02.2017. В даному випадку строк звернення до суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється з дня фактичного розрахунку зі звільненим працівником та в силу приписів ч. 3 ст. 99 КАС України (в редакції до 15.12.2017) для даної категорії становить 1 місяць.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу позивач зазначає, що про виплату одноразової грошової допомоги при звільненні він дізнався 16.11.2016. В межах строку звернення до суду позивач звернувся до відповідача з метою досудового врегулювання спору. Відповідь на звернення від 19.12.2016 позивач отримав 23.01.2017 та звернувся до суду 13.02.2017, тобто не пропустив строк звернення до суду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ.

Згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ № 205 о/с від 06.11.2015 майора міліції ОСОБА_1 , заступника начальника факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства Харківського національного університету внутрішніх справ, звільнено зі служби за пунктом 64 "г" (через скорочення штатів).

Вислуга років на день звільнення складає 21 рік 09 місяців 08 днів, у пільговому обчисленні: 23 роки 03 місяці 24 дні. Вислуга років для отримання одноразової грошової допомоги при звільненні складає 21 рік 09 місяців 08 днів.

Згідно грошового атестату позивача, виданого Харківським національним університетом внутрішніх справ майору міліції ОСОБА_1, до 06.11.2015 нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 32068,02 грн.

З листа Харківського національного університету внутрішніх справ від 03.11.2016 №4/778 встановлено, що згідно наказу ХНУВС від 06 листопада 2015 року № 205о/с позивачу зроблено розрахунок одноразової грошової допомоги при звільнені у сумі 37153,33 грн, в т.ч. прибутковий податок - 5684,72 грн (сума на руки - 30996,58 грн.). В березні 2016 року ОСОБА_1 було виплачено 11146,30 грн., в т.ч. прибутковий податок-1705,42 грн. (сума на руки - 9299,27 грн). Залишок одноразової грошової допомоги при звільнені складав 26007,03 грн., в т.ч. прибутковий податок - 3979,30 грн. (сума на руки - 21697,31 грн.), та виплачений 03 листопада 2016 року шляхом перерахування на картковий рахунок в АТ "Ощадбанк" позивача.

В суді першої інстанції відповідачем заявлено клопотання про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, оскільки звернувся до суду з даним позовом щодо здійснення відповідачем виплати суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 13.02.2017, тоді як позивач звільнився з органів внутрішніх справ ще 06.11.2015.

Відмовляючи в постанові Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 у задоволенні вимоги Харківського національного університету внутрішніх справ про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний строк не є пропущеним, а позивач звернувся до суду в передбачений законом строк.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст. 99 КАС України (в редакції до 15.12.2017, яка діяла на момент звернення позивача до суду з даним позовом), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачав можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

У ч. 2 ст. 233 КЗпП України зазначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці, звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору та відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що адміністративний суд не може застосовувати місячний строк звернення до адміністративного суду, як підставу для залишення позову без розгляду у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, до якого належить, зокрема, одноразова грошова (вихідна) допомога.

Вказана позиція суду збігається с висновками Верховного Суду, які викладені в постанові від 25 червня 2018 року (справа № 826/27427/15).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі, що в данному випадку строк звернення до суду щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить один місяць, колегія суддів зазначає, що вони є помилковими, оскільки спростовуються вищезазначеними висновками суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визначе, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі № 820/660/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 02.09.2019 року