Справа № 640/4515/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4515/19 Суддя (судді) першої інстанції: Погрібніченко І.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Бєлової Л.В.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2019 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED звернулось з позовом до Державної фіскальної служби України про:

- визнання протиправним та скасування рішення ДФС № 9221/6/99-99-18-03-02-15 від 26.02.2019 про відмову у включенні до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, а саме зображувального знака для товарів і послуг, що охороняється за свідоцтвом України № 203175 від 25.08.2015;

- зобов`язання вчинити дії, а саме здійснити реєстрацію та включити до митного реєстру об`єктів права власності інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, торговельну марку (знак для товарів і послуг) згідно з свідоцтва № 203175 від 25.08.2018, за яким зареєстровано зображувальне позначення свинки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відмова у включенні до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності є безпідставною та такою, що суперечить чинному законодавству, оскільки відповідно до частини третьої ст. 16 Закону України «Про охорону прав та знаки для товарів і послуг» встановлено, що взаємовідносини при використанні знака, свідоцтво на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва, а отже Компанія має право на одноособове звернення із заявою про сприяння захисту майнових прав інтелектуальної власності на знак за свідоцтвом № 203175 до ДФС.

Відзив обґрунтовано тим, що оскільки представником компанії ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED наведено у поданій заяві і матеріалах, що до неї додавалися, невідповідні дані, а також у зв`язку з відсутністю у заявника правових підстав для звернення із заявою до ДФС і необхідного обсягу прав для здійснення дій, пов`язаних із захистом ОПІВ, ДФС України в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, обґрунтовано та правомірно винесено рішення про відмову у внесені ОПІВ за свідоцтвом №203175 до митного реєстру листом № 9221/6/99-99-18-03-02-15 від 26.02.2019.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Зокрема, в апеляційній скарзі ДФС вважає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2019 прийнято з порушенням норм ст.ст. 398, 399 МК України, ст. 428 ЦК України, п. 3 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», Порядку реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охоплюються відповідно до закону, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 648 від 30.05.2012 та частини другої, третьої ст. 242 КАС України.

Згідно з відзиву на апеляційну скаргу оскільки підстава для відмова (відсутність належним чином оформленої довіреності від співвласника знаку для товарів і послуг) є безпідставною, то відсутні перешкоди щодо реєстрації та включення знаку для товарів і послуг за свідоцтвом № 203175 від 25.08.2019 до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, адже про інші підстави для відмови, що має усунути правовласник в рішення відповідача не йшлося.

29.08.2019 у судове засідання суду апеляційної інстанції з`явився представник відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи представником Компанії ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED направлено до Державної фіскальної служби України заяву про сприяння захисту майнових прав на об`єкт права інтелектуальної власності, в якій просив включити до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, торговельну марку (знак для товарів і послуг) згідно свідоцтва №203175 від 25.08.2015 року, за яким зареєстровано зображувальне позначення свинки.

До вказаної заяви заявником додано документи, що підтверджують наявність майнових прав на об`єкт: оригінал Виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва №203175 станом на 25.10.2018; засвідчену копію Свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 203175; засвідчену копію Свідоцтва про заснування приватної компанії з обмеженою відповідальністю на свідоцтва про заснування при зміні найменування; документи, що підтверджують повноваження представляти правовласиика: засвідчену копію довіреності від 22.11.2018; засвідчену копію довіреності від 25.10.2018; додаток № 3 до пункту 5.7 заяви, а саме: докладний опис товарів, що містять об`єкт права інтелектуальної власності; додаток № 4 до пункту 7.6 заяви, а саме порівняльна таблиця з описом відмінностей оригінальної продукції від контрафактної; докладний опис об`єкта права інтелектуальної власності; фото оригінальної продукції Свинка Пеппа; фотографічне зображення з двох сторін, зразка ліцензійного товару, що містить об`єкт права інтелектуальної власності; заяву та додані до неї матеріали в електронному вигляді, а саме на диску для лазерних систем зчитування.

ДФС було опрацьовано заяву ОСОБА_2 уповноваженого за довіреністю від мені громадянки Російської Федерації ОСОБА_3 , яка в свою чергу є представником за довіреністю співвласника об`єктів права інтелектуальної власності за свідоцтвом України № НОМЕР_1 - компанії ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED про включення до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, зображувальний знак для товарів і послуг - зображувальне позначення свинки.

За результатом розгляду вказаної заяви листом ДФС № 9221/6/99-99-18-03-02-15 від 26.02.2019 надана відповідь про відсутність правових підстав для звернення із заявою про сприяння захисту об`єктів права інтелектуальної зласності за свідоцтвом № НОМЕР_1, так як вказана заява підписа та надана до ДФС ОСОБА_2 , як представником одного з двох правовласників вказаного знака - компанії ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED та в матеріалах справи, що додані разом із заявою, відсутні документи, що надають право на вчинення правочинів від другого правовласника знака за свідоцтвом № НОМЕР_1, а саме від компанії «Естлі Бейкер Девіс Лімітед».

Відповідно до інформації виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо свідоцтва № НОМЕР_1 , виданої Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, правовласниками знака за вказаним свідоцтвом є дві компанії, а саме: «ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED» (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії (GB)) та «Естлі Бейкер Девіс Лімітед» (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії (GB)).

Вказана відсутність у заявника правових підстав для звернення із заявою до ДФС полягала в тому, що заява на об`єкт права інтелектуальної власності за свідоцтвом № НОМЕР_1, підписана та надана ОСОБА_2 , від імені лише одного з двох власників знака за вказаним свідоцтвом - компанією «ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED». На думку, ДФС в матеріалах, що додані до заяви, відсутній документ, що надає право на вчинення правочинів від другого правовласника знака, а саме від компанії «Естлі Бейкер Девіс Лімітед».

Не погодившись із рішення ДФС № 9221/6/99-99-18-03-02-15 від 26.02.2019, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що компанія «ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED» з метою внесення знака для товарів і послуг свідоцтва № НОМЕР_1 від 25.08.2015, за яким зареєстровано зображувальне позначення свинки до митного реєстру об`єктів інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, подано всі необхідні документи. Натомість, ДФС України протиправно відмовлено у задоволенні такої заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частин першої - третьої 398 МК України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде митний реєстр об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, на підставі заяв правовласників.

Правовласник, який має підстави вважати, що під час переміщення товарів через митний кордон України порушуються чи можуть бути порушені його права на об`єкт права інтелектуальної власності, має право подати до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, заяву про сприяння захисту належних йому майнових прав на об`єкт інтелектуальної власності шляхом внесення відповідних відомостей до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону.

Порядок реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, включаючи форму заяви, перелік інформації та документів, які додаються до заяви, порядок подання і розгляду заяви та ведення реєстру визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок реєстрації у митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, включаючи форму заяви, перелік інформації та документів, які додаються до заяви, порядок подання і розгляду заяви та ведення реєстру затверджено наказом Міністерства фінансів України № 648 від 30.05.2012, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.06.2012 за № 1034/21346 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1.2 Порядку митний реєстр ведеться з метою сприяння захисту майнових прав на об`єкти ПІВ під час митного контролю та митного оформлення товарів, що містять такі об`єкти, на підставі заяв правовласників і містить інформацію, яка використовується з метою запобігання переміщенню через митний кордон України товарів з порушенням ПІВ.

Згідно з п. 2.2 Порядку ведення митного реєстру передбачає розгляд заяв про сприяння захисту майнових ПІВ (далі - Заяви), внесення відомостей з таких Заяв та доданих до них матеріалів до митного реєстру; перевірку відповідності Заяв та доданих до них матеріалів їх електронним версіям; перевірку поданих відомостей з використанням міжнародних та національних відкритих баз даних об`єктів ПІВ щодо обсягу правової охорони окремих об`єктів ПІВ; надання відмов до поданих заяв; розгляд звернень правовласників щодо внесення змін до інформації митного реєстру; здійснення реєстрації об`єктів ПІВ у митному реєстрі та виключення об`єктів ПІВ з митного реєстру; внесення змін до митного реєстру; оприлюднення переліку об`єктів ПІВ, включених до митного реєстру, тощо.

Згідно з пунктом 2.3. Порядку для включення об`єкта ПІВ до митного реєстру правовласник подає до Держмитслужби України Заяву за формою, наведеною у додатку до цього Порядку.

До Заяви додаються: виписка з відповідного реєстру Державної служби інтелектуальної власності України (далі - ДСІВ) про реєстрацію в Україні ПІВ, яка засвідчує дійсність акта про таку реєстрацію на дату подання заяви із зазначенням терміну дії правової охорони або повідомлення ДСІВ про дію в Україні правової охорони прав інтелектуальної власності на об`єкти, які мають міжнародну реєстрацію, або копія документа, що засвідчує майнові права інтелектуальної власності на сорти рослин у Державному реєстрі прав інтелектуальної власності на сорти рослин; для об`єктів авторського права і суміжних прав - документи та відомості, що засвідчують наявність зазначених прав; докладний опис об`єкта ПІВ і товарів, що його містять, який дає змогу митному органу ідентифікувати такий об`єкт ПІВ і товари та визначити код товарів згідно з УКТ ЗЕД. При реєстрації запатентованих винаходів (корисних моделей) - опис способів та методів їх ідентифікації у конкретних товарах; у разі подання Заяви особою, яка діє від імені власника майнових прав на об`єкт ПІВ в межах наданих повноважень, - належним чином оформлена довіреність або її завірена копія; зразки товарів, що містять об`єкт ПІВ, або їх фотографічне зображення.

Відповідно до п. 2.6 Порядку у включенні об`єкта ПІВ до митного реєстру може бути відмовлено у разі: неподання документів (матеріалів), передбачених пунктом 2.3 цього розділу; відсутності характерних ознак, які можуть бути проконтрольовані митними органами під час ідентифікації товарів, що містять об`єкти ПІВ, при їх переміщенні через митний кордон України або неможливості їх ідентифікації методами, запропонованими правовласником (неможливості ідентифікації об`єкта у конкретному товарі); невідповідності даних, наведених у поданих Заяві й матеріалах, що до неї додаються; відсутності у заявника правових підстав для звернення із Заявою до Держмитслужби України та необхідного обсягу прав для здійснення дій, пов`язаних із захистом ПІВ.

Як уже зазначалось виходячи зі змісту листа ДФС № 9221/6/99-99-18-03-02-15 від 26.02.2019 заява про сприяння захисту майнових прав інтелектуальної власності на знак за свідоцтвом № НОМЕР_1, підписана представником компанії «ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED» (Велика Британія) ОСОБА_2 , як представником лише одного з двох правовласників вказаного знака - компанії «ENTERTAIMENT ONE UK LIMITED», в матеріалах, що додані із заявою, відсутні документи, що надають право на вчинення правочинів від другого правовласника знака за свідоцтвом № НОМЕР_1, а саме від компанії «Естлі Бейкер Девіс Лімітед».

Отже, підставою для прийняття оспорюваного рішення ДФС № 9221/6/99-99-18-03-02-15 від 26.02.2019 була відсутність у заявника правових підстав для звернення із Заявою до Держмитслужби України та необхідного обсягу прав для здійснення дій, пов`язаних із захистом ПІВ.

В той же час, відповідно до частини третьої ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» взаємовідносини при використанні знака, свідоцтво на який належить кільком особам, визначаються угодою між ними. У разі відсутності такої угоди кожний власник свідоцтва може використовувати знак на свій розсуд, але жоден з них не має права давати дозвіл (видавати ліцензію) на використання знака та передавати право власності на знак іншій особі без згоди решти власників свідоцтва.

Докази існування такої угоди матеріали справи не містять, що вказує на те, що позивач та компанія «Естлі Бейкер Девіс Лімітед» є співвласниками інтелектуальної власності на відповідний знак, тобто «майна», що є у їх спільній власності, та використовують його спільно на рівних правах (частина перша ст. 369 ЦК України), та за відсутності угоди кожен з них може використовувати знак на свій розсуд.

Зокрема, відповідно до частини четвертої ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

В силу змісту даної норми статті вбачається, що вчинення дії щодо подання заяви про включення об`єкта митного реєстру об`єктів інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону не є його використанням. При цьому, ані вимоги ст. 398 МК України, ані положення Порядку не містять обов`язку щодо отримання спільної згоди, у разі використання знаку, свідоцтво на який належить кільком особам, на включення об`єкта до митного реєстру об`єктів інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що є безпідставними посилання відповідача на невідповідність наданої представником позивача копії довіреності (не належним чином засвідчена), як підставу відмови у задоволенні його заяви, оскільки така підстава не була покладена в основу оспорюваного рішення та згідно з абзацу другого частини другої ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана відмова не відповідає дійсним обставинам справи, є протиправною, що, у свою чергу, є підставою для задоволення позову у цій частині.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази «передбачено законом», є наступні:

- будь-яка норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію;

- фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав;

- закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади.

Крім того, згідно пункту 65 вказаного рішення суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Оскільки у ході розгляду справи встановлено, що відповідач протиправно відмовив у включенні до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, а саме зображувального знака для товарів і послуг, що охороняється за свідоцтвом України № НОМЕР_1 від 25.08.2015, колегія суддів вважає, що відновлення порушеного права позивача можливе не інакше, як шляхом зобов`язання Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію та включити до митного реєстру об`єктів права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, торговельну марку (знак для товарів і послуг) згідно свідоцтва № НОМЕР_1 від 25.08.2015, за яким зареєстровано зображувальне позначення свинки.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог повністю.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.05.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 03.09.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Л.В. Бєлова