Справа № 440/2132/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2132/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кривошапка Н.А.,

представника позивача - ОСОБА_1 .

представника відповідача - Мисюра О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги:

визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення № 20552-5513-1620 від 21.03.2019, податкового повідомлення-рішення № 20550-5513-1620 від 21.03.2019, податкового повідомлення-рішення № 20554-5513-1620 від 21.03.2019.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2019 року ОСОБА_2 (надалі також - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

08 липня 2019 року суд своєю ухвалою зобов`язав Головне управління ДФС у Полтавській області надати до Полтавського окружного адміністративного суду належним чином завірені витяги з Державного земельного кадастру, на підставі яких були прийняті податкові повідомлення-рішення №20552-5513-1620- від 21.03.2019, №20550-5513-1620- від 21.03.2019, №20554-5513-1620 від 21.03.2019.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 повідомлено, що контролюючим органом протиправно та безпідставно винесені вказані податкові повідомлення-рішення про визначення зобов`язання зі сплати земельного податку.

Так, на думку позивача, він як власник трьох земельних ділянок (кадастрові номера :50:002:0151, :50:002:0153, :50:002:0152 ) з цільовим призначенням «комерційне використання» та, одночасно, як батько трьох дітей віком до 18 років має передбачені пп. 281.1.2 п.281.1 ст. 281 Податкового кодексу України пільги, а саме: має бути звільнений від сплати земельного податку за кожну з наведених земельних ділянок.

З огляду на викладене, позивач вважав, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення мають бути скасовані.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, відповідач 05 липня 2019 року надав до суду відзив на позовну заяву /а.с. 30а-32/. Вказуючи на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень про нарахування позивачу сум земельного податку з фізичних осіб, ГУ ДСФ у Полтавській області виходило з наступного.

На думку контролюючого органу, чинним законодавством не передбачені пільги відносно сплати земельного податку щодо земельних ділянок, які мають цільове призначення «комерційна діяльність». Тому, оскільки позивач є власником земельних ділянок, він відповідно до статті 286 Податкового кодексу України має обов`язок сплачувати земельний податок за кожну з них.

Вказано, що звільнення від сплати податку за такі земельні ділянки, передбачене нормами Податкового кодексу України щодо осіб, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років, поширюється лише на одну земельну ділянку за кожним видом використання у межах граничних норм: для ведення особистого селянського господарства, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), для індивідуального дачного будівництва, для індивідуальних гаражів, для ведення садівництва.

З огляду на викладене, відповідачем акцентовано увагу на правомірності винесених податкових повідомлень-рішень.

15 липня 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив /а.с. 57-61/, за змістом якої позивач не погодився з аргументами, викладеними відповідачем у відзиві на позов, та просив позов задовольнити у повному обсязі.

14 серпня 2019 року від позивача надійшла заява /а.с. 71-73/, в якій позивач виклав свої міркування та доводи щодо наданого до суду представником відповідача листа відділу у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області стосовно розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок, на підставі якого було нараховане податкове зобов`язання зі земельного податку по кожній земельній ділянці.

Вказано, що рішення № 10 від 15.12.2010 четвертої сесії шостого скликання Миргородської міської ради Полтавської області "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миргорода (станом на 01.01.2010 року) та введення її в дію" в силу вимог ч.2 статті 18 Закону України "Про оцінку земель" є нечинним.

В судове засідання з`явилась представник позивача, яка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила суд позов задовольнити. Окремо вказувала на те, що відповідачем було винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення за відсутності витягів з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, належних ОСОБА_2 . У той же час ці витяги є єдиною підставою для винесення рішення про нарахування плати за землю.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Обставини справи, встановлені судом

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_2 отримав державні акти на право власності на наступні земельні ділянки /а.с. 13-15/:

- кадастровий номер :50:002:0153 , площа 0,03145 га, адреса - АДРЕСА_1 , цільове використання - 1.11 комерційне використання, серія державного акта ЯГ 674466 , дата державної реєстрації 07.06.2007, реєстраційний номер 86, дата видачі 07.06.2007, підстава видачі - договір купівлі-продажу ВЕМ 517992 від 29.12.2006;

- кадастровий номер :50:002:0151 , площа 0,03103 га, адреса - АДРЕСА_1 , цільове використання - 1.11 комерційне використання, серія державного акта ЯГ 674465 , дата державної реєстрації 07.06.2007, реєстраційний номер 87, дата видачі 07.06.2007, підстава видачі - договір купівлі-продажу ВЕМ 517992 від 29.12.2006;

- кадастровий номер :50:002:0152 , площа 0,04927 га, адреса - АДРЕСА_1 , цільове використання - 1.11 комерційне використання, серія державного акта ЯГ 674464 , дата державної реєстрації 07.06.2007, реєстраційний номер 88, дата видачі 07.06.2007, підстава видачі - договір купівлі-продажу ВЕМ 517992 від 29.12.2006.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в Миргородській ОДПІ як платник земельного податку.

Одночасно з цим позивач виховує трьох дітей віком до 18 років: ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_3 /, ОСОБА_4 / ІНФОРМАЦІЯ_1 ./, ОСОБА_5 /ІНФОРМАЦІЯ_2/, що підтверджується наданими до суду копіями свідоцтв про народження /а.с. 16-18/.

Своїми заявами від 03.01.2019 до ГУ ДФС у Полтавській області позивач повідомив, що відповідно до п.1.1 ст.1, п. 4.1.1 п. 41.3 ст. 41, п. 4.1.4 ст. 4, п. 281.1, п. 281.2, п. 281.4 ст. 281 Податкового кодексу України, він самостійно обрав відповідні земельні ділянки (кадастрові номера :50: 002 :0151, :50:002:0153 , :50:002:0152 ) для застосування у 2019 році передбаченої п. 281.1 ст. 281 цього Кодексу пільги щодо сплати земельного податку для фізичних осіб /а.с. 19-21/.

21.03.2019 ГУ ДФС у Полтавській області прийняті податкові повідомлення -рішення:

№ 20552-5513-1620 від 21.03.2019, яким визначено зобов`язання ОСОБА_2 за 2019 рік з земельного податку з фізичних осіб в розмірі 24 714 грн 13 коп.;

№ 20550-5513-1620 від 21.03.2019, яким визначено зобов`язання ОСОБА_2 за 2019 рік з земельного податку з фізичних осіб в розмірі 15 564 грн 83 коп.;

№ 20554-5513-1620 від 21.03.2019, яким визначено зобов`язання ОСОБА_2 за 2019 рік з земельного податку з фізичних осіб в розмірі 15 775 грн 51 коп.

Позивач не погодився із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог суд дійшов до наступних висновків.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із підпунктом 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Відповідно до підпункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Згідно із пунктом 274.1 статті 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Підпунктом 281.1.2. пункту 281.1 статті 281 Податкового кодексу України встановлено, що від сплати податку звільняються, зокрема, фізичні особи, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років.

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підпунктами 289.1 та 289.3 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель", дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про оцінку земель", нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7 - 10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Форма Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки викладена у додатку 9 до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489.

Висновки щодо правозастосування

Суд не приймає до уваги доводи позивача ОСОБА_2 щодо поширення на нього пільг зі земельного податку, передбачених 281.1.2 п.281.1 ст. 281 Податкового кодексу України. Дійсно, пункт 281.1.2 Податкового кодексу України передбачає звільнення від сплати податку фізичних осіб, які виховують трьох і більше дітей віком до 18 років. Однак ця загальна норма конкретизується пунктом 282.2 Податкового кодексу України, який вказує, що звільнення від сплати податку за земельні ділянки, передбачене для відповідної категорії фізичних осіб пунктом 281.1 цієї статті, поширюється на земельні ділянки за кожним видом використання у межах граничних норм (наведені граничні норми). При цьому вказаний пункт не передбачає пільг з оподаткування для земель комерційного призначення.

Так само суд не приймає до уваги твердження позивача про нечинність рішення Миргородської міської ради від 15.12.2010, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Миргорода. Суду не надано доказів скасування чи визнання нечинним даного рішення.

У той же час суд звертає увагу на недоведеність ГУ ДФС у Полтавській області бази оподаткування, застосованої в даному випадку.

Згідно із поясненнями представника відповідача, сума земельного податку, визначена у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, була розрахована на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Миргорода, затвердженої рішенням 04 сесії 06 скликання Миргородської міської ради від 15.12.2010.

Відповідно до інформації відділу у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 14.05.2019 №1168/112-19 /а.с. 67/, отриманої Миргородським управлінням ГУ ДФС у Полтавській області, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :50:002:0153 , площа 0,03145 га, адреса - АДРЕСА_1 становить 525850,29 грн; кадастровий номер :50:002: 0151, площа 0,03103 га, адреса - АДРЕСА_1 - 518827,81 грн; кадастровий номер :50:002:0152 , площа 0,04927 га, адреса - АДРЕСА_1 - 823804,25 грн.

Разом з тим, як вказано в процитованих вище нормах, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Суд на свою ухвалу про витребування доказів від 08.07.2019, а саме: про витребування витягів з ДЗК, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідні витяги не отримав.

Представник відповідача пояснив у судовому засіданні, що при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у розпорядженні фіскального органу були відсутні витяги про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, так само вони відсутні і на час розгляду справи по суті. Замість витягів був використаний лист відділу у Миргородському районі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 14.05.2019 №1168/112-19 зі зведеною інформацією щодо розміру нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Відтак суд приходить до висновку, що ГУ ДФС у Полтавській області було прийнято оскаржувані рішення без наявності документальних підстав для їх винесення, а сам розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які є об"єктом оподаткування, не підтверджено належними доказами.

У той же час, відповідно до пункту 271.1.1 Податкового кодексу України, нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, є базою оподаткування. Відповідно база оподаткування в даному випадку не є доведеною належним чином.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірність розрахунку гр. ОСОБА_2 земельного податку з фізичних осіб за спірний період.

За таких обставин суд не може вважати обґрунтованими оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки вони не ґрунтуються на достовірних доказах та прийняті без урахування усіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а тому суд визнає їх протиправними і як наслідок - скасовує.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул.Європейська, 4 м.Полтава ) задовольнити повністю.

Податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області №20552-5513-1620 від 21 березня 2019 року, №20554-5513-1620 від 21 березня 2019 року, №20550-5513-1620 від 21 березня 2019 року - визнати протиправними та скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області витрати зі сплати судового збору у сумі 768,20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 серпня 2019 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков