Справа № 628/2094/19
Суддя: Скородєлова В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №628/2094/19
Провадження №2-а/628/46/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2019 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Скородєлової В.В.

за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Куп`янська Харківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції 2 бат. 6 роти Годуна Максима Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1296774 від 05.07.2019 р.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 05.07.2019 р. на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанске він керував транспортним засобом Hyundai i30, державний номерний знак НОМЕР_1 . В цей час, у населеному пункті Нестеренки, транспортний засіб позивача було зупинено працівниками патрульної поліції УПП в Харківській області. Інспектором старшим лейтенантом поліції 2 бат. 6 роти Годун Максим Васильович з підстав перевищення позивачем встановленого обмеження швидкості на 45 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM LTI 20/20 ТС 000755 - порушення п.12.4. ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), у зв`язку із чим ОСОБА_1 було притягнуто за ч.1 ст.122 КУпАП до штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 ст.122 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з таких підстав:

Знак про «Початок населеного пункту» «Нечепуренки» було встановлено з порушенням п. 10.1.1 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», а саме «Дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь - якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення, тощо).»

Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. На ділянках доріг, де дорожню розмітку важко побачити (сніг, бруд тощо) або не можна відновити, повинні бути установлені відповідні за змістом дорожні знаки.

Позивачем було надано письмові пояснення, з яких вбачається, що швидкість було ним перевищено не свідомо, а у зв`язку з тим що з полоси дорожнього руху знак про «Початок населеного пункту» «Нечепуренки» скривають зелені насадження. Також інспектору було надано відео та фото з автовідеорегестратору та телефону на якому чітко видно, що знак повністю видно лише на відстані не більш ніж 30 м.. Рухаючись з дозволеною швидкістю 90 км/год ОСОБА_1 , зазначає, що не встиг помітити знак «Початок населеного пункту» який був прихований зеленими насадженнями.

Прибути на місце встановлення знаку «Початок населеного пункту» «Нечепуренки» та упевнитися в доказах позивача, інспектор старший лейтенант поліції ОСОБА_2 відмовився.

Таким чином, знаючи про перешкоду перед знаком «Початок населеного пункту» «Нечепуренки» інспектори свідомо вводять учасників дорожнього руху в оману та притягують їх до адміністративної відповідальності.

Висновки інспектора патрульної поліції про наявність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КупАП ґрунтуються на технічних даних, отриманих вимірювачем швидкості TruCAM.

Вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації, але не в автоматичному, а в ручному режимі.

Згідно з 4.1 ет.14 КУпАП до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Між тим, у відповідності до ст.. 40 Закону України «Про національну поліцію»: «Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні...».

Виходячи з зазначеної норми, а також положень ч.2 ст.19 Конституції України; «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» (Національна поліція, на підставі ст.1 зазначеного Закону, є центральним органом виконавчої влади, а відтак, на неї розповсюджується вказане конституційне положення). Відповідач, будучи поліцейським, не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відеофіксації не в автоматичному режимі.

Відповідно до розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Винесена постанова не відповідає даним вимогам, так як в ній не зазначено порядок її оскарження, що порушує права особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 12.07.2019 р. адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

31.07.2019 року до суду від інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції 2 бат. 6 роти Годуна М.В. надійшов відзив на позов разом фото та відео матеріалами, згідно якого останній просить відмовити в задоволенні позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на те, що з вказаним позовом не можливо погодитись, та вважає його безпідставним та необґрунтованим, з огляду на наступне.

05.06.2019року під час несення служби на дорозі М-03 (Харків-Київ-Довжанський), в межах населеного пункту «Нестеренки» Харківській області було зупинено позивача, який керуючи транспортним засобом грубо порушував ПДР України.

О 12 год. 11 хв., відносно останнього було винесено постанову серії ЕАВ № 1296774 за керування транспортним засобом Hyundai i30, державний номерний знак НОМЕР_1 , який здійснював рух із швидкістю 95 км/год. в населеному пункті, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 45 км./год., в порушення п 12.4 ПДР України.

Швидкість руху автомобілю об 11 год. 46 хв., була виміряна лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 серії НОМЕР_2 .

Згідно вимірам TruCAM позивач, керуючи транспортним засобом, рухався із швидкістю 95 км/год, в той час як вимогами п. 12.4 ПДР України швидкість руху транспортних засобів, що рухаються в межах населеного пункту, обмежена 50 км/год., таким чином. Позивач перевищив дозволену швидкість руху на 45 км/год..

На місці зупинки було досліджено докази, зафіксовані технічним приладом TruCAM, проведено розгляд справи, під час якого позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268, 288, 289, 307 КУпАП, вирішено питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності у виді штрафу, після чого роздруковане та засвідчено власним підписом електронний бланк постанови. Розгляд справи та винесення постанови були здійснені відповідно до вимог статей 268, 276 - 279, 280, 283, 285 КУпАП.

Відповідачем, згідно вимог статті 245 КУпАП були своєчасно, всебічно, у повному обсязі, об`єктивно з`ясовані обставини справи, вирішені в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно абзацу 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, фіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), за наявності технічної можливості може складатись в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по праві про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Позивач стверджує, що дорожній знак, який відноситься до інформаційно-наказових дорожніх знаків «5.45» - початок населеного пункту «Нечепуренки», який він вчасно не побачив, розташовано з порушенням ДСТУ 2586, тому він нібито, «не свідомо» порушив встановлений швидкісний режим.

Відповідач звертає увагу, на те що вимір швидкості TruCAM було здійснено в межах дії дорожнього знаку «5.45» - початок населеного пункту «Нестеренки», що підтверджується фото доказом з координатами під час виміру швидкості руху з приладу TruCAM та фотографією з інтернет-ресурсу gооg1е maps.

Дорожній знак «5.45» - початок населеного пункту «Нечепуренки» встановлено в іншому місці, поза межами населеного пункту, в якому було здійснено вимір швидкості руху транспортного засобу яким керував позивач.

Отже, аргументи позивача щодо невинуватості у порушенні ПДР, через невідповідність дорожнього знаку«5.45» - початок населеного пункту «Нечепуренки» встановленим нормам ДСТУ, не має причино-наслідкового зв`язку з об`єктивними обставинами подій, у зв`язку з чим є безпідставними та необґрунтованими.

До відзиву додані відповідь Служби автомобільних доріг у Харківській області Державного агентства автомобільних доріг України за № 1236/05/ від 07.2019 до якого додана схема розташування дорожніх знаків, зокрема «5.45» - «Нестеренки» на дорозі М-03 (Харків-Київ-Довжанський). У у таблиці 1 схеми вказано, що знак встановлено згідно ДСТУ 2586.

Відповідач зазначає, що до позову були додані фотографії з місця зйомки - на 3 арк., які стороні по справі - відповідачу, надіслані не були. На штампі вхідної кореспонденції до УПП в Харківській області ДПП проставлена кількість документів 1 лист з додатками у кількості - 3 листи, копія яких до відзиву додані.

Зважаючи на порушення норм процесуального права, на підставі ч. 9 ст. 83 КАС України, суд не має брати до уваги фотографії з місця зйомки, надані до адміністративного позову.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідач вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови, він керувався Правилами дорожнього руху, нормами КУпАП та Конституції України, діяв в межах повноважень і не порушував норм матеріального і процесуального права.

07.08.2019 року до суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній підтримує свої позовні вимоги, та в обґрунтування їх вказує, що він не заперечував проти правомірності встановлення знаку 5.45 про початок населеного пункту» «Нечепуренки», а лише зазначав в позові та в письмових поясненнях, що не відповідає п. 10.1.1 ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування, а саме «Дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо).»

Невідповідність визначається у тому, що знак «5.45 про початок населеного пункту» Нечепуренки» з полоси дорожнього руху окривають зелені насадження. Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечена спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху. Позивачем було надано письмові пояснення, з яких вбачається, що швидкість було ним перевищено не свідомо, а у зв`язку з тим що з полоси дорожнього руху знак про обмеження швидкості скривають зелені насадження. Також інспектору було надано відео та фото з автовідеорегестратору та телефону на якому чітко видно, що знак повністю видно лише на відстані не більш ніж 30 м. Рухаючись з дозволеною швидкістю 90 км/год позивач не встиг помітити знак «Початок населеного який був прихований зеленими насадженнями.

Прибути на місце встановлення знаку «Початок населеного пункту» «Нечепуренки» та упевнитися в доказах інспектор старший лейтенант поліції ОСОБА_2 відмовився.

Посилання відповідача на ч. 9 ст. 83 КАС України та прохання не приймати до уваги докази, а саме фото з місця події порушують процесуальні права позивача.

Так, ст. 83 КАС взагалі не містить п. 9, а мова в статті 83 йде про «Судові доручення щодо збирання доказів», яка не має відношення до процесу розгляду справи № 628/2094/19

Фото, лише посвідчують публічний факт того, що знак «5.45 про початок населеного пункту» «Нечепуренки» з полоси дорожнього руху скривають зелені насадження.

В свою чергу, посадова особа старший лейтенант поліції 2 бат., 6 роти Годун М.В., який відповідно до ст. 280 КУпАП «зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні...» відмовився прибути на місце встановлення знаку «Початок населеного пункту» «Нечепуренки».

Також, ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Серед доказів наданих відповідачем відсутні докази, що підтверджують винність особи у скоєнні адміністративного правопорушення та що спростовували б обставини викладені у адміністративному позові та письмових поясненнях під час накладання адміністративного стягнення.

Посилання відповідача на начеб-то рішення у схожих справах, що винесені Сьомим апеляційним адміністративним судом м. Вінниці, Шостим адміністративним судом м. Києва, Восьмого апеляційного адміністративного суду м. Львова не можуть бути прийняти судом до уваги на підставі ч.5 ст. 242 КАС України.

Так, ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що включно при виборі і застосуванні норми за до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені установах Верховного Суду. Аналогічне твердження закріплене і в ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Крім того, відповідачем не надано жодних доказів правомірності використання приладом TruCAM LTI 20/20 серії НОМЕР_2 , лише посилання на рішення судів першої та другої інстанції по аналогічним спорам, що не можуть бути підставою для прийняття рішення у даній справі.

Серед належних доказів може виступати копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки такого, як лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 серії НОМЕР_2 , проте його відповідачем надано не було.

В своєму відзиві відповідач посилається на п.9 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» зазначаючи, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в не автоматичному режимі.

Проте, позивач, звертає увагу суду, що в оригіналі п. 9 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що «Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» останні слова про «застосування в не автоматичному режимі» було дописані відповідачем для ведення суду в оману.

У відповідності до ст.40 Закону України «Про національну поліцію»: «Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні...».

Виходячи з зазначеної норми, а також положень ч.2 ст.19 Конституції України: «Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України» (Національна поліція, на підставі ст.1 зазначеного Закону, є центральним органом виконавчої влади, а відтак, на неї розповсюджується вказане конституційне положення). Відповідач, будучи поліцейським, не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відеофіксації не в автоматичному режимі.

Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, як убачається з відзиву на позов, він просить провести розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Крім цього, положеннями ст.ст. 268, 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Ч. 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення відповідно до вимог 283 КУпАП.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1296774 від 05.07.2019 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн. (а.с. 5).

У вищевказаній постанові зазначається, що05.07.2019 р. 11:46:15 смт. Нестеренки Київ-Харків-Довжанський М03 водій рухався в населеному пункті зі швидкістю 95 км. На год., перевищив встановлене обмеження швидкості 45 км. на год.. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM 20/20 ТС 000755, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швид. режиму в населених пунктах (дозв. швидкість не більше 50 км./год.).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до вимог ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При розв`язанні спорів за позовами на рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень суди відповідно до частини другої статті 2 КАС України повинні перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами, з яких будуть вбачатися достовірні обставини, які мають значення для вирішення справи.

Як убачається з наданих відповідачем на підтвердження своїх заперечень відеоматеріалів на диску, фото,фото з інтернет -ресурсу gооg1е maps, відповіді Служби Автомобільних доріг у Харківській області (а.с. 35, 36, 37, 38, 39, 40) на місці скоєного правопорушення було досліджено докази, зафіксовані технічним приладом TruCAM, проведено розгляд справи, під час якого позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268, 288, 289, 307 КУпАП, вирішено питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності у виді штрафу, після чого роздруковане та засвідчено власним підписом електронний бланк постанови, що також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1296774 від 05.07.2019 року.

Згідно абзацу 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, фіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), за наявності технічної можливості може складатись в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по праві про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Пунктом 9 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», в якості поліцейського превентивного заходу, дозволено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису в не автоматичному режимі.

Отже, використання приладів TruCAM поліцейськими у службовій діяльності

належить до повноважень поліцейських визначених Законом України «Про Національну поліцію».

Вимір швидкості TruCAM було здійснено в межах дії дорожнього знаку «5.45» - початок населеного пункту «Нестеренки», що підтверджується фото доказом з координатами під час виміру швидкості руху з приладу TruCAM та фотографією з інтернет -ресурсу gооg1е maps.

Дорожній знак «5.45» - початок населеного пункту «Нечепуренки» встановлено в іншому місці, поза межами населеного пункту, в якому було здійснено вимір швидкості руху транспортного засобу яким керував позивач.

Відповідно до відповіді Служби автомобільних доріг у Харківській області Державного агентства автомобільних доріг України за № 1236/05/ від 07.2019 до якого додана схема розташування дорожніх знаків, зокрема «5.45» - «Нестеренки» на дорозі М-03 (Харків-Київ-Довжанський). У таблиці 1 схеми вказано, що знак встановлено згідно ДСТУ 2586.

Разом з тим, жодних доводів щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення, останній в позовній заяві не зазначив та не обґрунтував, тобто факт вчинення ним адміністративного правопорушення фактично не заперечується, що в сукупності з усіма встановленими судом обставинами виключає протиправність винесеної відповідачем постанови.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, враховуючи докази, як на підтвердження позивачем своїх позовних вимог, так і заперечень відповідача, які були досліджені в судовому засіданні, підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 205, 243-244, 246, 250, 255, 286, 292- 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції 2 бат. 6 роти Годуна Максима Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Куп`янський міськрайонний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.В.Скородєлова