Справа № 480/4703/18
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2019-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
30 серпня 2019 р. Справа № 480/4703/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кунець О.М.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку письмового провадження заяву представника позивача про відвід судді Бондаря С.О. по адміністративній справі №480/4703/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відвід судді,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , через представника - адвоката Мазнєву С.Г., звернувся до суду з адміністративним позовом до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якому просив:
- зобов`язати зарахувати в стаж для призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» період роботи на посаді начальника управління комунального майна Сумської міської ради з 01 червня 2005 року по 15 січня 2007 року, на посаді начальника управління майна комунальної власності Сумської міської ради з 15 січня 2007 року по 04 травня 2016 року та на посаді заступника директора департаменту забезпечення ресурсних платежів - начальника управління майна з 05 травня 2016 року по 21 серпня 2017 року та призначити йому пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII та згідно п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу».
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 позовну заяву залишено без розгляду.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019, скасовано ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.01.2019 по справі №480/4703/18. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
29.07.2019 справа надійшла до Сумського окружного адміністративного суду та передана судді Бондар С.О. для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 30.07.2019 дану справу прийнято до провадження судді Бондар С.О. та призначено справу до судового розгляду на 29.08.2019.
29.08.2019 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача про відвід судді Бондаря С.О. з підстав, визначених п.4 ст.36 КАС України. У заяві вказується, що поставлені судом під сумнів повноваження представника позивача на вісім місяців відтермінували початок слухання даного спору по суті. На переконання представника позивача, у судді Бондаря С.О. вже сформована усталена правова позиція відносно права позивача на доступ до правосуддя у даній справі, яка виявилась помилковою. Тому, на думку представника позивача, зазначене викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Бондаря С.О. при розгляді даної справи.
За приписами п.3-4 ст.40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
У зв`язку з цим, заяву про відвід судді Бондаря С.О. по справі №480/4703/18 для розгляду розподілено автоматизованою системою документообігу суду судді Кунець О.М.
Дослідивши доводи заяви про відвід судді Бондаря С.О. по справі №480/4703/18, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Як свідчить з обставин, викладених у заяві представником позивача - адвокатом Мазнєвою С.Г., позиція представника позивача фактично мотивована його незгодою з правовою позицією головуючого у даній справі судді Бондаря С.О., викладеною в ухвалі від 17.01.2019 про залишення позовної заяви без розгляду.
Статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.
Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участь в розгляді справи підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
При цьому суд зазначає, що важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини, у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.
Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Судом встановлено, що підставою для відводу судді Бондаря С.О. фактично є незгода представника позивача з процесуальним рішенням судді у даній справі (ухвала суду від 17.01.2019).
Відповідно до ч.4 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Відтак суд зазначає, що незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям (рішенням) суду можуть надавати лише суди вищих інстанції. Будь-яких інших обгрунтувань для відводу судді Бондаря С.О.., перелік яких визначено ст.36 КАС України представником позивача не наведено.
Таким чином, заявлені підстави для відводу судді Бондаря С.О. у справі №480/4703/18 не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки не стосуються особистого відношення судді до обставин даної справи, а тільки відображають власну позицію представника позивача.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява представника позивача - адвоката Мазнєвої С.Г., про відвід судді Бондаря С.О. є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Бондаря С.О. по адміністративній справі №480/4703/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про відвід судді - відмовити.
Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на постанову чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя О.М. Кунець