Справа № 640/2497/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 серпня 2019 року № 640/2497/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Заступника голови Київської міської державної адміністрації Спасибка Олександра Валерійовича про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до заступника голови Київської міської державної адміністрації Спасибка Олександра Валерійовича, в якому просить визнати дії заступника голови Київської міської державної адміністрації Спасибка Олександра Валерійовича, які полягають у наданні доручення від 10.12.2018 № К-4247/11, на підставі якого розгляд скарги № б/н від 05.12.2018 здійснювався Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Позовні вимоги мотивовані тим, що всупереч Закону України «Про звернення громадян» його скарга розглянута органом, директором якого є суб`єкт скарги, чим порушено право позивача на належний розгляд відповідного звернення.

У строк, встановлений частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач відзиву на позов не подав.

За таких обставин розгляд і вирішення справи суд здійснює на підставі лише наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

Представник Калько Д.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся із скаргою № б/н від 05.12.2018 до профільного заступника голови Київської міської державної адміністрації Спасибка О.В. шляхом надсилання скарги на електронну адресу розпорядника інформації: .

Зі змісту даної скарги вбачається, що вона стосується неналежного виконання службових обов`язків директором Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що, за дорученням відповідача від 10.12.2018 № К-4247/11, скаргу ОСОБА_1 розглянуто Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Листом від 22.12.2018 № 055-16817 позивачу надано відповідь на його звернення за підписом першого заступника директора Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Яструбенко О.В.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої законні права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною 1 ст. 1 вказаного закону визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Приписами ст. 3 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, зокрема, що скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

При цьому, забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»).

Отже, проаналізувавши вищевикладене, суд зазначає, що Законом України «Про звернення громадян» чітко встановлено імперативну норму щодо заборони направлення скарги громадян тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Судом встановлено, що скарга позивача була передана на розгляд Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Проте, як вже було зазначено вище, частиною 4 статті 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлено імперативну норму щодо заборони направлення скарги громадян тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Крім того, статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, серед іншого, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги та не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем було порушено ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» та безпідставно передано розгляд скарги позивача до Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд скарги на директора Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та надання відповіді позивачу першим заступником директора Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Яструбенко О.В . порушує принцип об`єктивності та всебічності, оскільки останній є безпосереднім підлеглим особи, скаргу на яку подано.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправними дій заступника голови Київської міської державної адміністрації Спасибка Олександра Валерійовича, які полягають у наданні доручення від 10.12.2018 № К-4247/11, на підставі якого розгляд скарги № б/н від 05.12.2018 здійснювався Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Щодо вимоги позивача про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме, витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом норм ч. 1 і 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються втому числі витрат, пов`язаних з розглядом справи, - витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

В силу ч.ч. 4, 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини першої ст. 57 Кодексу адміністративного судочинства України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною четвертою ст. 59 КАС України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах-суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Тобто, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

На підтвердження витрат правничої допомоги адвоката Калько Дмитра Олексійовича надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 05/09-1 від 05.09.2018, рахунок № 1 від 07.02.2019, акт виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги від 05.09.2018 № 05/09-1 від 08 лютого 2019 року, квитанцію від 07 лютого 2019 року з призначенням платежу - оплата згідно рахунку № 1 від 07.02.2019 до договору про надання правової допомоги № 05/09-1 від 05.09.2018 на суму 5 600,00 грн., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6075 від 26 квітня 2018 року.

Оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 5 600,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246, 257-263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії заступника голови Київської міської державної адміністрації Спасибка Олександра Валерійовича, які полягають у наданні доручення від 10.12.2018 № К-4247/11, на підставі якого розгляд скарги № б/н від 05.12.2018 здійснювався Департаментом містобудування та архітектури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 600,00 грн. (п`ять тисяч шістсот гривень 00 коп.), яка була йому надана відповідно до умов договору про надання правової допомоги № 05/09-1 від 05.09.2018.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян