Справа № 215/56/17(2-а/215/14/19)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 215/56/17(2-а/215/14/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

за участю: позивача - ОСОБА_1 ;

представника відповідача - Бикової Оксани Петрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 21.05.2019 (головуючий суддя Науменко Я.О., повний текст складено 27.05.2019)

в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Відділу освіти виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради (а.с. 1), в якому просив визнати дії чи бездіяльність виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради неправомірними з 19.07.16 р. по 05.01.17 р. під час розгляду скарги від 19.07.16 р. та такими, що порушили порядок розгляду даної скарги та його прав і інтересів; визнати дії виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради такими, що не відповідають Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та положенням статей 1, 22, 53, 55, 68 Конституції України, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права; визнати за позивачем право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань; стягнути за рахунок державного бюджету на користь позивача в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди у сумі 16 000 грн.; зобов`язати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради вжити систему заходів, спрямованих на усунення правових, соціальних та інших причин не виконання умов збереження інфраструктури освіти міста, забезпечення поточними капітальними ремонтами будівлі КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а, обладнанням, комунікаціями, запобігання втраті цих прав і попередження виникнення негативних суспільних наслідків, пов`язаних зі скороченням його, його дітей, онуків права на освіту, права на навчання рідною мовою; зобов`язати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради додержуватися і правильно застосовувати ст.ст. 22, 53, 68 Конституції України при прийнятті рішень згідно його скарги від 19.07.16 р.; зобов`язати виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради звернутися до органів прокуратури згідно з розслідуванням зниклих коштів на фінансування середньої освіти у Тернівському районі м. Кривого Рогу в особі КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а у 2000-2016 роках; в порядку підготовки справи до розгляду зробити запит до Управління праці та соціального захисту населення Криворізького виконкому Тернівської районної ради у Дніпропетровській області про місячний дохід позивача, що є доказом його скрутного матеріального становища; в порядку підготовки справи до розгляду витребувати у голови Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради матеріали справи по скарзі від 19.07.16 р.; окремою ухвалою звільнити його від сплати судового збору; в порядку підготовки справи до розгляду звернутись до єдиного реєстру фізичних осіб про місячний дохід позивача і зробити запит до державної податкової служби України про його місячний дохід; в порядку підготовки справи до розгляду витребувати копії Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права в органу, відповідального за координацію та виконання рішень міжнародної судової установи.

Позов обґрунтовано тим, що 19.07.2017 р. він звернувся із скаргою до виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради, де вимагав надати йому належним чином завірені документи з приводу закриття КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а та висновки комісії про ремонтні роботи у даному навчальному закладі. Крім того, вимагав провести службове розслідування та за перевищення посадових обов`язків, недбалого ставлення до них працівників відділу освіти виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради притягнути їх до дисциплінарної відповідальності за зазначеними обставинами, про що окремо повідомити скаржника. Також просив скасувати клопотання від 2016 року про розгляд питання про знищення інфраструктури освіти, а саме: КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а, та сприяти йому у забезпеченні права та інтересу при регулюванні доступності і безоплатності середньої освіти у Тернівському районі м. Кривого Рогу, тобто гарантувати функціонування КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а до ст.53 Конституції України. Наполягав на подачі клопотання про зняття питання закриття згаданої школи з розгляду на сесії Криворізької міської ради та завчасно, належно повідомити його про місце, дату, час початку і дії сесії, а також звернутися до відповідних органів згідно з розслідуванням зниклих коштів на фінансування середньої освіти у Тернівському районі м. Кривого Рогу в особі КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а у 2000-2016 роках, надавши копію роз`яснення. Відповідач не надав позивачу запитувану інформацію, не повідомив його про дату, час і місце розгляду його скарги, чим позбавив надати свої міркування і доводи та задати питання, а також відмовив у видачі зазначених у скарзі документів та виконанні вказаних у ній дій, що є порушенням реалізації прав позивача на звернення громадян, на освіту та інформацію. Крім того, позивач зазначає, що відмовою відповідача надати зазначені у скарзі документи та захисту права на освіту позивача, прийняття необґрунтованого рішення, яким позбавлено і скорочено його та його онуків право на освіту, йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 16000 грн. Завдана позивачу моральна шкода полягає у тому, що він змушений був витрачати свій час для збирання доказів, складання документів, звернення до суду та участі у судових засіданнях, чим порушено його життєві плани і завдано стресу. Через відвідування державних установ із скаргами у позивача виникли сильні душевні хвилювання, що призвело до сильного головного болю, головокружіння, втрати апетиту, безсоння, ослаблення всього організму та зниження імунітету.

В ході розгляду справи ухвалою від 07.05.2018 року змінено первісного відповідача Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради належним відповідачем Відділом освіти виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі (а.с. 100).

Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в задоволенні позову відмовлено (а.с. 158-161).

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що перевіривши правомірність дій (бездіяльності) відповідача при прийнятті відповідачем письмової відповіді при розгляді скарги позивача від 19.07.2016 року згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд прийшов до висновку, що бездіяльність відповідача не допущена, а письмова відповідь у формі листа відповідача за вих. № С-476 від 08.08.2016 року за скаргою позивача від 19.07.2016 року прийнята у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що позов не має вимоги, яка стосується рішення відповідача, в позові він просив про забезпечення структури освіти міста, що пов`язана з скороченням його права на освіту, права на освіту його дітей та онуків; зобов`язати відповідача сприяти розслідуванням зниклих коштів на фінансування середньої освіти у Тернівському районі м. Кривого Рогу в особі КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а у 2000-2016 роках, які були необхідні для забезпечення поточними, капітальними ремонтами обладнання, комунікацій, будівлі КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а в сумі 7,5 млн. грн. Посилається на те, що саме ці обставини не освітлені в поясненнях, відсутні відповіді на них, заперечення та заперечення проти правових підстав цієї вимоги, з якою відповідач не погоджувався із посиланням на відповідні докази та норми права.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. Надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Також суду зазначив, що не одержував від відповідача відповіді на його скаргу від 19.07.2016 року, а первісний позов подано до відповідача Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради.

Представник відповідача (Відділ освіти виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі) у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, залишивши рішення суду першої інстанції без змін. Суду пояснив, що на звернення позивача зі скаргою до відділу освіти була надана відповідь від 08.08.2016 року, яка підготовлена заступником начальника відділу освіти Лисак Н.П. Також зазначив, що реорганізація КЗШ №106 проводилася на основі аналізу ефективності утримання школи, демографічних прогнозів; фактичний термін експлуатації КЗШ №106 становить 47 років. На базі КЗШ №106 створено Центр позашкільної освіти.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.07.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до відділу освіти Тернівської районної у місті Кривому Розі ради із скаргою, в якій просив:

- надати йому належно завірені документи з приводу закриття КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26 а та висновки комісії про ремонтні роботи у даному навчальному закладі;

- провести службове розслідування та за перевищення посадових обов`язків, недбалого ставлення до них працівників відділу освіти виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради притягнути до дисциплінарної відповідальності останніх за зазначеними обставинами, про що повідомити його окремо;

- скасувати клопотання від 2016 року про розгляд питання паро знищення інфраструктури освіти, а саме: КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26 а;

- сприяти йому у забезпеченні права та інтересу при регулюванні доступності і безоплатності середньої освіти у Тернівському районі м. Кривого Рогу, тобто гарантувати функціонування КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26 а до ст.53 Конституції України;

- клопотати про зняття питання закриття згаданої школи з розгляду на сесії Криворізької міської ради та завчасно, належно повідомити його про місце, дату, час початку і дії сесії;

- звернутися до відповідних органів згідно з розслідуванням зниклих коштів на фінансування середньої освіти у Тернівському районі м. Кривого Рогу в особі КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а у 2000-2016 роках;

- надати йому копію роз`яснення і звернення (а.с.4).

08.08.2016 року за вих. № С-476 виконавчим комітетом Тернівської районної у місті Кривому Розі на скаргу позивача від 19.07.2016 року надано відповідь на порушені у скарзі питання з наведенням відповідних мотивів (а.с.110).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин суд першої інстанції правильно застосував норми Закону України «Про звернення громадян».

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Порядок розгляду звернень у формі скарг встановлений ст. 16-19 Закону України «Про звернення громадян».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємство, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Отже предмет подачі скарги має стосуватися дій чи рішень суб`єкта владних повноважень. В своїй скарзі від 19.07.2016 року, що адресована Відділу освіти виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі, скаржник ОСОБА_1 (а.с. 4) оскаржує безпосередньо дії щодо закриття КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що подані до позовної заяви документи містять скаргу адресовану лише Відділу освіти виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі (а.с. 4). При цьому, сам позивач не надає разом з позовом підтверджень, що його скарга від 19.07.2016 року також подавалася і Виконавчому комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради (зокрема, таких доказів матеріали справи не містять).

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачем не оскаржується безпосередньо і рішення Криворізької міської ради від 27.07.2016 року №751, згідно якого створені шляхом злиття закладів освіти нові юридичні особи - навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - Тернівський ліцей» Криворізької міської ради» (а.с. 111).

Так згідно зазначеного рішення (Криворізької міської ради від 27.07.2016 року №751), беручи до уваги незадовільний технічний стан будівлі КЗШ №106 Криворізької міської ради Дніпропетровської області, щорічне зменшення контингенту учнів школи, ефективності утримання закладу, звернення батьківської громадськості; з метою покращення умов навчання учнів; ураховуючи звернення виконкому Тернівської районної у місті ради, погодження управління освіти та науки виконкому міської ради; керуючись Цивільним і Господарським кодексами України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада вирішила створити з 01.09.2016 року навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - Тернівський ліцей» Криворізької міської ради» шляхом злиття Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів №106 Криворізької міської ради Дніпропетровської області (вул. Ухтомського, 26-а м. Кривий Ріг) та комунального закладу освіти «Тернівський ліцей» (вул. Володимира Терещенока, 56 м. Кривий Ріг).

Таки чином, питання щодо функціонування КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а м. Кривий Ріг вирішено на ІХ сесії VІІ скликання Криворізької міської ради шляхом прийняття Рішення від 27.07.2016 року №751.

Слід зазначити, що згідно ч. 4 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», громадянин може подати скаргу особисто або через уповноваженого на це іншу особу. Скарга в інтересах неповнолітніх і недієздатних осіб подається їх законними представниками.

В апеляційній скарзі та в позовній заяві позивач зазначає, що він, як позивач, просив про забезпечення структури освіти міста, що пов`язана з скороченням його права на освіту, права на освіту його дітей та онуків.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що безпосереднє право позивача на одержання середньої освіти не порушено, оскільки позивач за своїм віком вже набув середню освіту, при цьому матеріали справи не містять підтверджень, що скарга подана в інтересах неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», орган державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів - ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження.

При цьому, в силу абз. 4 ч. 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади та місцевого самоврядування щодо розгляду скарг зобов`язані на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його скаргу.

Натомість матеріали справи не містять підтверджень, що ОСОБА_1 звертався з проханням запросити його на розгляд скарги. Отже у суб`єкта владних повноважень в силу норм статті 19 Закону України «Про звернення громадян» був відсутній обов`язок запросити скаржника ОСОБА_1 на розгляд його скарги.

Таким чином спростовується твердження позивача, що він протиправно не був повідомлений відповідачем про час і місце розгляду його скарги.

Також колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що силу абз. 7 ч. 1 статті 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади та місцевого самоврядування щодо розгляду скарг зобов`язані письмово повідомляти громадян про результати перевірки скарг і суть прийнятого рішення.

Отже зазначена норма не містить вимоги, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний направляти скаржнику відповідь рекомендованим листом з повідомленням.

При цьому матеріали справи містять підтвердження, що відповідачем була своєчасно направлена відповідь від 08.08.2016 року позивачу щодо розгляду його скарги від 19.07.2016 року (а.с. 110).

Таким чином спростовуються доводи позивача, що відповідь відповідача від 08.08.2016 року на його скаргу від 19.07.2016 року не була направлена відповідачем.

Зокрема у відповіді від 08.08.2016 року (в пункті 3) зазначено, питання рішень щодо відкриття, закриття або реорганізації закладів освіти, які є комунальною власність міста належить до компетенції Криворізької міської ради.

Так, Рішенням Криворізької міської ради від 27.07.2016 року №751 було вирішене питання щодо КЗШ №106 по вул. Ухтомського, 26-а м.

Отже, матеріали справи підтверджують, що позивач звернувся із скаргою до відповідача 19.07.2016 р., відповідь на адресу позивача відповідачем відправлена 08.08.2016 р. за вих. С-476.

Таким чином, відповідачем у строки, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» була надана відповідь на скаргу позивача від 19.07.2016 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при розгляді скарги позивача від 19.07.2016 року судом не встановлено бездіяльності відповідача, а, навпаки, при розгляді вказаної скарги позивача відповідачем були вжиті активні дії, направлені на її розгляд у строки, визначені чинним законодавством, за результатами такого розгляду заяви позивачеві була надана (направлена 08.08.2016 року на адресу позивача) вмотивована відповідь (прийнято відповідачем відповідне рішення) у формі листа за вих. С-476 від 08.08.2016 року.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, на позивача покладено обов`язок довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Однак, матеріали справи не мають підтверджень, що позивачем було надано суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про бездіяльність відповідача при розгляді його скарги від 19.07.2016 року. Натомість, матеріали справи свідчать про те, що відповідачем була надана мотивована відповідь на скаргу ОСОБА_1 за вих. С-476 від 08.08.2016 року у терміни, встановлені ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».

В той же час, матеріали справи свідчать про те, що відповідачем до суду надано належні докази, які свідчать про надання вмотивованої відповіді позивачеві на його скаргу від 19.07.2016 року, а тому вищенаведені докази спростовують бездіяльність відповідача при розгляді скарги позивача, на які він посилається у позові.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відхилення посилань позивача на те, що його скарга розглянута з порушенням Закону України «Про звернення громадян» з огляду на неповідомлення його про день, час і місце розгляду та за його відсутності без урахування його думки, оскільки як передбачено ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування зобов`язані на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу. Позивач у своїй скарзі не зазначав про своє бажання бути присутнім при її розгляді, просив відповідь надати йому, тому рішення за результатами розгляду скарги приймалось за відсутності позивача.

Також колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про безпідставність вимоги позивача відхилити надані відповідачем його доводи та міркування та заперечення, викладені у відзиві та виключити документи, які знаходяться в матеріалах справи, оскільки відповідно до ч.2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.3 статті 79 КАС України відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З вищевикладеного вбачається, що оцінка судом доказів, поданих сторонами, відбувається тільки за внутрішнім переконанням і лише на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Тобто, суд не може, зокрема тільки на вимогу однієї із сторін, надавати перевагу одному доказу, виключаючи доказ, поданий протилежною стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України;

з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

безсторонньо (неупереджено);

добросовісно;

розсудливо;

з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції суд першої інстанції, перевіривши правомірність дій (бездіяльності) відповідача при прийнятті відповідачем письмової відповіді при розгляді скарги позивача від 19.07.2016 року згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, прийшов до правильного висновку, що бездіяльність відповідача не допущена, а письмова відповідь у формі листа відповідача за вих. № С-476 від 08.08.2016 року за скаргою позивача від 19.07.2016 року прийнята у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), тому відсутні підстави для задоволення позову.

Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 16000 грн. суд першої інстанції також правильно зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки під час судового розгляду не встановлено протиправності дій відповідача, суд першої інстанції правильно визначив, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

При відкритті провадження у справі судом першої та апеляційної інстанції враховано майновий стан позивача та звільнено позивача від сплати судового збору.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішення суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

При цьому, щодо ухвали суду першої інстанції від 07.05.2018 року, згідно якої змінено первісного відповідача Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради належним відповідачем Відділом освіти виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі (а.с. 100), колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 3-5 статті 48 КАС України врегульовано питання щодо заміни відповідача іншою особою.

Так, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача (ч. 3).

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (ч. 5).

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 6).

Отже процесуальний закон надає право суду за згодою позивача замінити первісного відповідача належним відповідачем або залучити другого відповідача, або співвідповідача.

Суд першої інстанції ухвалою від 07.05.2018 року змінив первісного відповідача (Виконавчий комітет Тернівської районної у м. Кривому Розі ради) належним відповідачем Відділ освіти виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі.

При цьому, колегія слів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач, звертаючись з позовом додав до позову лише скаргу, адресовану Відділу освіти виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі (а.с. 4), водночас, матеріали позовної заяви, не містять даних, що скарга від 19.07.2016 року також направлялася Виконавчому комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради.

В силу абз. 2 ч. 2 ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції справа по суті вирішена правильно, отже відсутні підстави для скасування по суті правильного судовлог7о рішення.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 21.05.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 21.05.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 22.08.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 22.08.2019.

Повний текст постанови виготовлено 27.08.2019.

Головуючий суддя Ю.В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко