Справа № 420/3819/19
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3819/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Казарян С.Б.

сторін:

позивач: ОСОБА_1 (представник за ордером)

відповідач: Мандрик В.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, Одеська обл., місто Одеса, вул. Канатна, будинок 83, ) про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії, компенсації втрати доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на його користь нараховану, але невиплачену заборгованість по пенсійним виплатам на загальну суму 28762,32 гривень (двадцять вісім тисяч сімсот шістдесят дві гривні тридцять дві копійки);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, виходячи із суми 28762,32 гривень (двадцять вісім тисяч сімсот шістдесят дві гривні тридцять дві копійки) за період з 01 грудня 2018 року по день фактичної виплати вказаної суми нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 р. у справі № 815/1217/18 проведено 07.11.2018 р. перерахунок пенсії (сума доплати становить 28762,32 грн.). Проведення перерахунку пенсії здійснено з порушенням встановленого законом строку. За приписами ч. 3 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсії проводиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія. Згідно ст. 55 вказаного Закону нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Позивач вважає безпідставним посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018р. «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» та таким, що порушує його права щодо своєчасного отримання пенсійних виплат. Крім того, позивач зазначив про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 25367/19 від 15.07.2019 р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018р., яке було змінено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 р., відповідачем 07.11.2018р. проведено перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з розміру 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Враховуючи, що 28.08.2018р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018р. «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», виплата розрахованої суми доплати проводиться згідно вказаної Постанови. З урахуванням приписів зазначеної Постанови доплата у розмірі 28762,32 грн., яка утворилась в результаті виконання рішень по справі № 815/1217/18, підлягає виплаті лише після прийняття комісією з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду відповідного рішення та виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних асигнувань. Вимоги щодо стягнення з відповідача конкретних сум є безпідставними та не узгоджуються з положеннями Рекомендацій Кабінету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень. На думку відповідача, позивач не має права на отримання компенсації частини втрачених доходів, враховуючи відсутність відповідних обов`язкових умов, зокрема: 1) утворена доплата має характер разового платежу; 2) сума доплати не була виплачена.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 р. відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатись у порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; зобов`язано відповідача надати письмові докази по справі; призначено судове засідання по справі на 17.07.2019 р. об 11 год. 00 хв., яке було перенесено на 29.08.2019р. 17 год. 00 хв. У зв`язку з неявкою позивача, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення по дату час і місце судового засідання.

29.08.2019р. сторони явку представників забезпечили.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

У відкритому судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. у справі № 815/1217/18 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за підсумками року, одноразової грошової винагороди за безперервну вислугу років, індексації грошового забезпечення, та одноразової грошової допомоги при звільненні, які ОСОБА_2 отримувалися за останні 24 місяці перед звільненням; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести (виходячи з 70% грошового забезпечення) без обмеження максимальним розміром обчислення та перерахунок призначеної ОСОБА_2 пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, додатково до врахованих при призначенні пенсії видів грошового забезпечення, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за підсумками року, одноразової грошової винагороди за безперервну вислугу років, індексації грошового забезпечення, та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 18 жовтня 2017 року і по день фактичного проведення перерахунку.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 р. у справі № 815/1217/18 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. скасовано в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням до складу грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні пенсії, індексації грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні, зобовязання врахувати вказані складові до складу грошового забезпечення при перерахунку пенсії, а також в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром; в цій частині прийняти нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог; в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. залишено без змін.

На виконання рішення суду боржником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 07.11.2018 р. проведено перерахунок розміру пенсії позивача за період з 18.10.2017 р. по 05.07.2018 р., що визнається учасниками справи та підтверджується копією відповідного розрахунку (а.с. 38).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 2 ст.14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 р. (далі - Порядок №649), визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійного фонду України на цю мету.

Відповідно до п.2 Порядку №649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно з п.5 Порядку №649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно з п.6 Порядку №649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку №649 комісія приймає одне з таких рішень: про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку; про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Отже, виконання органом Пенсійного фонду України судового рішення в частині виплати перерахованої пенсії обумовлено визначеним законодавством алгоритмом вчинення відповідачем (боржником) відповідних дій та чинників, передбачених окремою бюджетною програмою, що визначено Порядком №649.

Так, на запит Пенсійного фонду України від 02.01.2019р. року №101/02-11, листом від 18.01.2019р. №1049/02 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало Пенсійному фонду України реєстр рішень суду, ухвалених починаючи з 01.01.2018р. по 31.12.2018р., за якими наявна сума невиплачених коштів, фінансування яких здійснюється за рахунок державного бюджету.

У реєстрі рішень суду, ухвалених протягом 2018р., виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою по Одеській області, наявна постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 р. у справі № 815/1217/18, якою рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. у справі № 815/1217/18 частково скасовано, а в частині залишено без змін.

Тобто, при виконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. у справі № 815/1217/18 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у визначеному законодавством порядку здійснює відповідні дії.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахованої, але невиплаченої заборгованості по пенсійним виплатам на загальну суму 28762,32 грн. фактично не погоджуться з діями/бездіяльністю відповідача щодо виконання рішення суду у справі № 815/1217/18, не оскаржуючи останніх.

Однак, статтею 383 КАС України регламентовано підстави та порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 383 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 383 КАС України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Зі змісту рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. у справі № 815/1217/18, яке набрала законної сили 24.10.2018 р. вбачається, що відповідача було зобов`язано провести (виходячи з 70% грошового забезпечення) без обмеження максимальним розміром обчислення та перерахунок призначеної позивачу пенсії, з урахуванням до складу грошового забезпечення, додатково до врахованих при призначенні пенсії видів грошового забезпечення, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за підсумками року, одноразової грошової винагороди за безперервну вислугу років, індексації грошового забезпечення, та одноразової грошової допомоги при звільненні, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 18 жовтня 2017 року і по день фактичного проведення перерахунку.

Зазначене рішення суду було оскаржене в апеляційному порядку та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2018 р. у справі № 815/1217/18 було скасоване виключно в часині визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Одеській області щодо проведення перерахунку розміру пенсії позивача та в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, а в решті рішення суду від 07.05.2018 р. було залишено без змін.

На виконання рішення суду по справі від 07.05.2018 р. був проведений перерахунок розміру пенсії позивача 07.11.2018 р. за період з 18.10.2017 року по 05.07.2018 року, а з 06.07.2018 року згідно заяви позивача, в зв`язку із встановленням йому інвалідності, була призначена нова пенсія вже не за вислугу років, як встановлено рішенням суду, а по інвалідності розмір якої становить 80% відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, при прийнятті рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. у справі № 815/1217/18 обрано відповідний спосіб захисту порушеного права позивача, зокрема, шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії та останнім вчиняються дії щодо виконання рішення суду.

При цьому суд позбавлений можливості надавати оцінку правомірності дій відповідача щодо виконання рішення суду в іншій справі, оскільки порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано ст. 383 КАС України та відповідна заява, подана у визначеному ст. 383 КАС України порядку, в даному випадку не є предметом судового розгляду.

Отже, законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

При цьому, у порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах не передбачено звернення позивача з окремим позовом щодо зобов`язання виконання судового рішення по іншій справі.

Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинених на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. у справі № 815/1217/18 або порушення його прав, свобод чи інтересів, то він повинен був звернутись до суду у порядку, визначеному ст.383 КАС України, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не з пред`явленням до суду нового позову.

Таким чином, оскільки позивачем по суті заявлено позовну вимогу щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання належного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2018 р. у справі № 815/1217/18, то, відповідно, позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача нарахованої, але невиплаченої заборгованості по пенсійним виплатам на загальну суму 28762,32 грн., в зв`язку з чим відмовляє у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі -Закон № 1058-IV) .

Частиною 2 ст. 7 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Аналогічна норма регламентована частиною 2 ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме: нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року (далі - Порядок № 159).

Статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян,які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно із п. 2 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі -компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Пунктом 3 Порядку № 159 встановлено, що компенсації підлягають пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата). При цьому право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

Компенсація за порушення строків виплати доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у даному випадку - органом Пенсійного фонду України) добровільно чи на виконання судового рішення.

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у т. ч. пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в т. ч. пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і господарювання застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм викладено Верховним Судом у постановах від 15.04.2019 р. (справа № 727/7818/16-а), від 20.02.2018 р. (справа №336/4675/17), від 14.05.2019 р. (справа № 804/2994/18), від 12.06.2019 р. (справа № 425/38/17), від 21.06.2018 р. (справа №523/1124/17) та від 03.07.2018 р. (справа №521/940/17).

Відповідно до ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 4 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, компенсація втрати частини доходів нараховується лише на нараховані та фактично виплачені доходи.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що відповідачем на виконання рішення суду 07.11.2018 р. проведено перерахунок розміру пенсії позивача за період з 18.10.2017 р. по 05.07.2018 р., що визнається учасниками справи та підтверджується копією відповідного розрахунку (а.с. 38). Однак на час розгляду справи, виплату пенсії з урахуванням вказаного перерахунку не проведено, тобто вказаний дохід позивачу не виплачено.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, виходячи із суми 28762,32 гривень (двадцять вісім тисяч сімсот шістдесят дві гривні тридцять дві копійки) за період з 01 грудня 2018 року по день фактичної виплати вказаної суми нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати є передчасними та не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження; 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про стягнення нарахованої, але не виплаченої пенсії, компенсації втрати доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.09.2019р.

Суддя Г.П. Самойлюк

.