Справа № 640/7087/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 серпня 2019 року № 640/7087/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Державного підприємства «Державне Київське конструкторське бюро «ЛУЧ» до Офіс великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Держане підприємство «Державне Київське конструкторське бюро «ЛУЧ» (надалі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офіс великих платників податків ДФС (надалі також - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 08.04.2019 з порушенням закону, а тому воно підлягає скасуванню в частині накладення штрафних санкції в загальному розмірі 51088,55 грн. Штрафні санкції, нараховані відповідачем, здійсненні на підставі помилкового висновку відповідача про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України при реєстрації податкових накладних №55 від 29.11.2016 та №16 від 07.10.2016.

Відсутність порушення щодо реєстрації податкових накладних №6 від 07.07.2017, №44 від 31.12.2017, №25 від 30.04.2018 полягає в тому, що така реєстрація в єдиному реєстрі податкових накладних була здійснена в операційний день та згідно норм закону, а надіслання квитанції, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) податкової накладної на наступний операційний день не може слугувати доказом порушення строку подання податкової накладної.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні. Пояснив суду, що відповідно до результатів камеральної перевірки встановлено факти реєстрації позивачем податкових накладних в ЄРП з порушенням встановлених термінів на загальну суму податку на додану вартість 51088,55 грн, а відтак відповідачем правомірно винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення та застосовано штрафні санкції. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши адміністративний позов, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази та інші матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що позивачем направлено на реєстрацію наступні податкові накладні від 07.07.2017 № 6, від 31.12.2017 № 44, від 30.04.2018 № 25.

Податкову накладну №44 від 31.10.2017 направлено на реєстрацію 15.01.2018 о 19:45 та не зареєстровано та квитанцією №1 про неприйняття податкової накладної №44 у зв`язку з порушенням вимог порядку заповнення податкової накладної та коригуванням до податкової накладної; податкову накладну №25 від 30.04.2018 направлено 16.05.2018 о 08:35 та зареєстровано; податкову накладну №6 від 07.0.2017 направлено 04.08.2017 о 05:08 та зареєстровано.

Позивачем, 16.01.2018 повторно направлено на реєстрацію податкову накладну №44 від 31.10.2017 та в той же день квитанцією №1 про не прийняття податкової накладної №44 повідомлено позивача про порушення вимог порядку заповнення податкової накладної та розрахунку коригування до податкової накладної.

15.03.2019 відповідачем проведено камеральну перевірку ДП «Державне Київське конструкторське бюро «ЛУЧ» з питань порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.07.2017 №6; від 31.12.2017 №44 та від 30.04.2018 №25.

За результатами перевірки складено акт від 15.03.2019 №825/28-10-42-01/14308776, яким встановлено порушення позивачем вимог п.201.10 ст.201 ПКУ в частині порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН, зокрема: від 07.07.2017 № 6, сума ПДВ - 62, 09 грн., кількість днів затримки - 4, розмір штрафу - 6, 21 грн., від 31.12.2017 № 44, сума ПДВ -492 995, 38 грн., кількість днів затримки - 2, розмір штрафу - 49299, 54 грн., від 30.04.2018 № 25, сума ПДВ - 17 828, 04 грн., кількість днів затримки - 1, розмір штрафу - 1782, 80 грн.

Відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 08.04.2019 № , яким до Позивача застосовано штраф у розмірі 51 088,55 грн., однак позивач вважає його протиправним та звернувся до суду.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

При цьому за приписами пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі:

здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу / реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника);

виписки транспортних квитків, готельних рахунків або рахунків, які виставляються платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер постачальника (продавця), крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами;

надання платнику податку касових чеків, що містять суму поставлених товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального та податкового номерів постачальника).

Відповідно до підпункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Системний аналіз положень статей 201, пункту 120-1.1 статті 1201 Податкового кодексу України свідчить, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою). При цьому тлумачення словесної конструкції пункту 1201.1 статті 120-1 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що виняток стосується податкової накладної, яка не надається отримувачу (покупцю), і водночас складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), тобто податкової накладної, яка відповідає одночасно двом умовам.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, коли законодавець виокремлює податкові накладні, які не надаються покупцю, та податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, ним застосовується слово «а також», натомість у пункті 120-1.1 статті 1201 Податкового кодексу України використано інші обороти.

З огляду на викладене суд відхиляє доводи позивача про наявність неоднозначного (множинного) тлумачення прав та обов`язків платників податків, визначених у пункті 1201.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Судом встановлено, що позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені за щоденними підсумками операцій, які не надаються покупцю (отримувачу): №44 від 31.12.2017, №25 від 30.04.2018, №6 від 07.07.2017, про що свідчать відповідні квитанції.

При цьому перевіркою встановлено та не заперечується позивачем, що граничні строки реєстрації таких податкових накладних порушено.

Відповідно до Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, до графи 8 податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються. У графі 8 зазначається код ставки:

20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою;

7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків;

901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою;

903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування

Дослідивши в ході розгляду справи долучені до матеріалів справи копії податкових накладних, суд зауважує, що останні містять відмітки про те, що не підлягають наданню отримувачу (покупцю) з причини «Х» та зазначається тип причини, зокрема, « 04» - складена на постачання в межах балансу для невиробничого використання, « 08» - складена на постачання операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, « 09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Тобто, у графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачанням товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою.

З матеріалів справи вбачається, що податкову накладні, зареєстровано з порушенням п.201.10 ст.201 ПК України, а саме містять код податку на додану вартість « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів / послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

За таких обставин вказані податкові накладні не можуть бути віднесені до податкових накладних, порушення граничних термінів реєстрації яких відповідно до пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України не є підставою для накладення штрафу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що до позивача правомірно застосовано штраф за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкових накладних, перелік яких наведено в акті перевірки.

При цьому суд бере до уваги, що розрахунок штрафу, застосованого податковим повідомленням-рішенням, позивачем не оспорюється.

Отже, податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які визначені законодавством, з урахуванням обставин, які мали значення для його прийняття.

Аналогічні висновки висвітлені в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 №816/1488/17, від 11.12.2018 №807/68/18, від 19.02.2019 №823/1086/16.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій