Справа № 500/1086/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1086/19

27 серпня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Тернопільського обласного центру зайнятості до Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся Тернопільський обласний центр зайнятості з адміністративним позовом до Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" про стягнення недоїмки зі сплати страхових внесків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 01.01.2011 р. заборгованість Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" по сплаті внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття України становила 30 861 грн. 35 коп., в тому числі: недоїмка за платником зі сплати страхових внесків у сумі 10 575 грн. 75 коп. та сума страхових внесків, строк сплати яких не настав - 20 285 грн. 60 коп., що підтверджується розрахунковою відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 2010 рік, поданої підприємством у Монастириський районний центр зайнятості 20.01.2011 р.

03 червня 2012 року ДП "Ковалівський спиртовий завод" частково сплатив заборгованість, а тому залишок складає - 3 157 грн. 38 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості від 20.03.2019 № 15, наданого Монастириським районним центром зайнятості Тернопільському обласному центру зайнятості.

Так як відповідач в порушення вимог законодавства добровільно не сплатив узгоджену суму боргу у встановлені законодавством строки, тому дану заборгованість необхідно стягнути в судовому порядку.

Ухвалою від 17.05.2019 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача у встановлений судом термін не було подано відзиву на позовну заяву.

І тому, 05 червня 2019 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 09 липня 2019 о 09:30 год.

05 червня 2019 року представником відповідача було долучено до матеріалів справи заяву про застосування строку позовної давності, де вказано, що позивач необґрунтовано зсилається на застосування ч. 4 ст. 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в редакції Закону України № 3277-VI від 21.04.2011, згідно з якою строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення", адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується. А також зазначає, що, до спірних правовідносин має застосовуватись саме та редакція закону, яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідь на дану заяву, 12 червня 2019 року представником позивача подано заперечення, де зазначено, що згідно абзацу другого частини другої статті 38 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції від 30.07.2010 р., чинній на момент виникнення спірних правовідносин), строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується, тому посилання Тернопільського обласного центру зайнятості на дану норму закону є цілком обґрунтованим, строк позовної давності не пропущений, відповідно недоцільним є звернення центру зайнятості до суду з клопотанням про його поновлення.

09 липня 2019 року ухвалою суду відкладено розгляд справи на 24 липня 2019 року о 09:30 год., у зв`язку із неявкою сторін.

22 липня 2019 року Тернопільським обласним центром зайнятості подано заяву про уточнення розрахункових рахунків зазначених в позовній заяві.

24.07.2019 ухвалою суду відкладено розгляд справи на 27.08.2019 о 12:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві та запереченні. Не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Таким чином, з огляду на вжиття судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення належним чином сторін про наявність судової справи за їх участю та можливість реалізації ними права захисту у судовому порядку їх прав та інтересів, зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи відповідну заяву учасника процесу про розгляд справи без його участі, - суд, у відповідності до положень частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, визнав за доцільне проводити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) роботодавець зобов`язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Судом встановлено, що внески сплачувалися Державним підприємством "Ковалівський спиртовий завод" () на розрахунковий рахунок Монастириського районного центру зайнятості, як робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України (далі - Фонд).

Відповідно до статті 38 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну плату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Станом на 01.01.2011 р. заборгованість Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" по сплаті внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття України становила 30 861 грн. 35 коп., в тому числі: недоїмка за платником зі сплати страхових внесків у сумі 10 575 грн. 75 коп. та сума страхових внесків, строк сплати яких не настав - 20 285 грн. 60 коп., що підтверджується розрахунковою відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 2010 рік, поданої підприємством у Монастириський районний центр зайнятості 20.01.2011 р.

31 серпня 2011 року Монастириським районним центром зайнятості була проведена планова перевірка Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" з питань дотримання вимог законодавства щодо правильності нарахування та своєчасності сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за період з 01.03.2010 р. по 31.12.2010 р.

Перевіркою встановлено порушення вимог п.2 ч.2 ст.35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", тобто Державне підприємство "Ковалівський спиртовий завод" несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувало страхові внески, внаслідок чого виникла недоїмка на суму 9 789 грн. 46 коп., що підтверджується Актом перевірки № 24 від 31.08.2011 р. Окрім того, на кінець перевіряємого періоду станом на 01.01.2011 р. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав за боржником склала 21 071 грн. 89 коп. Тобто, всього заборгованості на початок року за платником становило 30 861 грн. 35 коп.

Оскільки внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду сплачувалися роботодавцями лише до 2011 року, тому в подальшому розрахункові відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду формувалися працівниками центрів зайнятості в електронному вигляді у базі даних ЄІАС.NET.

Так, станом на 01.01.2012 р. заборгованість Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" по сплаті внесків до Фонду становила 15 544 грн. 88 коп., в тому числі: недоїмка за платником зі сплати страхових внесків у сумі 4 394 грн. 12 коп. та сума страхових внесків, строк сплати яких не настав - 10 283 грн. 05 коп., що підтверджується витягом з бази даних ЄІАС.NЕТ .

Як видно з матеріалів справи, у рядку 1 вищевказаної розрахункової відомості зазначено, що заборгованість на початок року за платником складає 30 861 грн. 35 коп. У рядку 6 - донарахована пеня у сумі 867 грн. 71 коп. Усього до сплати 31 729 грн. 06 коп. (рядок 11). У рядку № 20 вказаної розрахункової відомості зазначено, що роботодавцем сплачено 16 184 грн. 18 коп. А тому, відповідно залишок заборгованості склав 15 544 грн. 88 коп.: (31 729,06 грн. - 16 184,18 грн. (включаючи сплату недоїмки 18.10.2011 р. на суму 6181,63 грн.) = 15 544,88 грн.), в тому числі: недоїмка за платником зі сплати страхових внесків (рядок 22) - 4 394 грн. 12 коп.

Відтак, 03 червня 2012 року ДП "Ковалівський спиртовий завод" частково сплатив заборгованість по недоїмці зі сплати страхових внесків на суму 1236 грн. 74 коп., а тому залишок складає - 3 157 грн. 38 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості від 20.03.2019 № 15, наданого Монастириським районним центром зайнятості Тернопільському обласному центру зайнятості.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 38 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Суд зазначає, що 01.04.2019 р. державним реєстратором відділу державної реєстрації Монастириської районної державної адміністрації Лазебнік О.Л. внесено запис за № 1000180 про припинення юридичної особи Монастириського районного центру зайнятості в результаті реорганізації.

Правонаступником майна, прав та обов`язків Монастириського районного центру зайнятості став Тернопільський обласний центр зайнятості, що підтверджується наступними документами: наказ Державної служби зайнятості (Центральний апарат) від 18.10.2016р. №171 "Про реорганізацію базових центрів зайнятості Тернопільської області"; наказ Тернопільського обласного центру зайнятості від 15.03.2019 р. №78 "Д" "Про реорганізацію Монастириського районного центру зайнятості Тернопільської області"; передавальний акт від 01.10.2018 р., відповідно до якого комісія з припинення Монастириського районного центру зайнятості передала Тернопільському обласному центру зайнятості, як правонаступнику Монастириського районного центру зайнятості, усе майно, права та обов`язки останнього, у тому числі дебіторську заборгованість боржників перед Монастириським районним центром зайнятості; витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по Монастириському районному центру зайнятості та Тернопільському обласному центру зайнятості, згідно з яких правонаступником Монастириського районного центру зайнятості є Тернопільський обласний центр зайнятості.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 02.03.2000 р. №1533-111 (положення Закону застосовується в редакції, що діяла до 01.01.2011р.), роботодавець зобов`язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Згідно статті 38 Закону України „Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців.

У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповної їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року №2464-17, відповідно до п. 7 "Прикінцевих та перехідних положень" стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 201 1 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється. На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на І січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Підпунктом 7.1 пункту 7 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 339 від 18.12.2000 р. (зі змінами), у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" на період повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків та сум фінансових санкцій, нарахованих та /або не сплачених у період до 01 січня 2001 року, територіальні органи Державної служби зайнятості мають право перевіряти правильність нарахування, своєчасність і повноту перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідальність за несвоєчасність та неповноту сплати страхових внесків передбачено ст. 38 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Отже, суд вважає, що позивачем в позовній заяві № 09/1494 від 08.05.2019 р. була доведена правомірність та обґрунтованість підстав стягнення з Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" заборгованості по недоїмці зі сплати страхових внесків на суму 3157 грн. 38 коп., яка станом на даний час не погашена.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача - "Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод" (с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська обл., 48322, ) на користь позивача Тернопільського обласного центру зайнятості (46002, м. Тернопіль, вул. Текстильна, 16, ) недоїмку зі сплати страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття на суму 3 157 грн. 38 коп. (три тисячі сто п`ятдесят сім грн. 38 коп.) на розрахунковий рахунок № 9001, отримувач: Тернопільський обласний центр зайнятості, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку: 899998, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2019 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

копія вірна

Суддя Подлісна І.М.