Справа № 1.380.2019.003476
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2019-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа №1.380.2019.003476
05 вересня 2019 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення,
Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 41 від 21.02.2019 їй було надано дозвіл на влаштування окремого входу до належного їй на праві приватної власності нежитлового приміщення АДРЕСА_2 . Рішенням Дрогобицької міської ради від 30.05.2019 № 1765 вищезазначене рішення скасовано. Позивач вважає, що рішення виконавчого комітету є актом одноразового застосування та вже вичерпало свою дію, оскільки такий вхід було встановлено, відтак не могло бути скасованим. Окрім того зазначає, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Таким чином, вважаючи, що оскаржуване рішення міської ради від 30.05.2019 є незаконним, позивач звернулася до суду з вимогою про його скасування.
Ухвалою суду від 16.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
Враховуючи зазначене, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить відмовити у їх задоволенні.
Суд встановив таке.
Рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.02.2019 № 41 (а.с. 14) надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на влаштування окремого входу зі сторони вул. Тараса Шевченка до належного їй на праві приватної власності, згідно договору купівлі-продажу № 34 від 22.01.2019 нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , відповідно до поданої проектної документації.

21.05.2019 на офіційному сайті Дрогобицької міської ради розміщено електронну петицію громадянина ОСОБА_2 «Ні руйнуванню вулиці Тараса Шевченка АДРЕСА_4 м АДРЕСА_5 », яку підписало 100 осіб із 65 необхідних. В петиції зокрема зазначено, що рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.02.2019 № 41 прийнято передчасно, без врахування прав та інтересів інших мешканців міста, без врахування історичної, туристичної та культурних особливостей даної вулиці, технічної можливості для влаштування даного входу та використання тротуару. Враховуючи, що вказане рішення виконкому призводить до порушення будівельних норм (ширина пішохідної зони середнього міста загальноміського значення - 2,25м), істотну зміну зовнішнього вигляду вулиці Шевченка та має великий негативний резонанс у громаді міста, висловлено прохання скасувати Рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 41 від 21.02.2019, прийнявши відповідне рішення сесією депутатів Дрогобицької міської ради та вчинити дії щодо демонтажу сходів, встановлених біля будинку за адресою АДРЕСА_3 .

30.05.2019 відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Дрогобицької міської ради здійснено перевірку щодо реконструкції нежитлового приміщення із заміною віконного прорізу на дверний з влаштуванням сходів на АДРЕСА_5 .

За результатами проведеної перевірки складено Акт візуального огляду від 30.05.2019 № 31/19, в якому зафіксовано наступне. Гр. ОСОБА_1 здійснює реконструкцію приміщення шляхом заміни віконного прорізу на дверний (що є втручанням в несучі та огороджуючі конструкції будинку та потребує отримання дозволу на виконання таких робіт) із влаштуванням металевих сходів та площадки. У відділ містобудування та архітектури Дрогобицької міської ради ніяка інформація по даній адресі не надходила та містобудівна документація не видавалася. Одночасно встановлено, що будівля на АДРЕСА_3 11 АДРЕСА_6 м. Дрогобичі згідно затвердженого історико-архітектурного опорного плану м. Дрогобича належить до нововиявлених пам`яток архітектури місцевого значення та знаходиться в історичному ареалі міста Дрогобича, а тому (відповідно до ч. 5 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «до значних наслідків (ССЗ) відносяться пам`ятки культурної спадщини, визначені відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини») відноситься до значного класу наслідків ССЗ.

Рішенням 52 сесії VII скликання Дрогобицької міської ради від 30.05.2019 № 1765 (а.с. 15) задоволено електронну петицію «Ні руйнуванню вулиці Тараса Шевченка у м. Дрогобич». Скасовано рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 21.02.2019 № 41.

Не погодившись із рішенням відповідача від 30.05.2019, позивач звернулася до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 144 Конституції України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 15 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Конституційним Судом України у рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначено, що системний аналіз положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавцем закріплюється право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Водночас, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Аналіз наведених положень свідчить про можливість скасування органом місцевого самоврядування власного рішення, у той же час, реалізація зазначених повноважень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Ураховуючи, що рішення виконавчого комітету Дрогобицької міської ради № 41 від 21.02.2019 є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання шляхом реалізації наданого позивачці дозволу на влаштування окремого входу до належного їй на праві приватної власності нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , то це рішення не може бути в подальшому скасоване органом місцевого самоврядування.

Суд також зазначає, що з оскаржуваного рішення не видно, з яких підстав було скасовано рішення виконавчого Дрогобицької міської ради Львівської області №41 від 21.02.2019, що суперечить змісту ч. 15 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Щодо покликання відповідача на те, що будівля на АДРЕСА_7 Шевченка АДРЕСА_5 належить до нововиявлених пам`яток архітектури місцевого значення, то відповідачем не надано доказів на обгрунтування зазначеного.

Щодо покликання відповідача на акт візуального огляду Відділу ДАБК виконкому Дрогобицької міської ради №31/9 від 30.05.2019, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, то такий не був підставою для прийняття оскаржуваного рішення, відтак не стосується предмета спору у цій справі.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про підставність та обгрунтованість позовних вимог, з огляду на що позов підлягає задоволенню повністю, а оскаржуване рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 30.05.2019 № 1765 суд визнає протиправним та скасовує.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України судовий збір, сплачений позивачем у сумі 768,40грн. підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дрогобицької міської ради Львівської області від 30.05.2019 № 1765 «Про розгляд електронної петиції «Ні руйнуванню вулиці Тараса Шевченка у м. Дрогобич».

Стягнути з Дрогобицької міської ради Львівської області (місцезнаходження: 82100, Львівська область, м. Дрогобич, пл. Ринок, 1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд із урахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.