Справа № 278/502/19
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 278/502/19

Головуючий у 1-й інстанції: Перекупка І.Г.

Суддя-доповідач: Совгира Д. І.

27 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Франовської К.С. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант Ніцевича Юрія Володимировича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 липня 2019 року (повний текст якої складено в м. Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Ніцевича Юрія Володимировича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом до поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Ніцевича Юрія Володимировича про скасування постанови.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16 липня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити. В апеляційній скарзі апелянт також зазначив, що судом першої інстанції скасовано постанову серії НК №328336 від 09.02.2019 року з накладенням штрафу у розмірі 850 грн., однак відповідно до вказаної постанови на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн.. Більше того, в абзаці третьому мотивувальної частини суд першої інстанції закрив провадження відносно ОСОБА_2 , а в даній справі позивачем являється ОСОБА_1 .

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09 лютого 2019 року поліцейським роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом Ніцевичем Ю. В. винесено постанову серії НК №328336 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 09 лютого 2019 року, близько 23 год. 10 хв. рухаючись по трасі Київ - Чоп керував транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працював задній лівий габаритний ліхтар та не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 31.4.3. "а", 2.4 "а"ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст. 36 КУпАП позивач подав до суду позов про скасування вказаної постанови відповідача від 09 лютого 2019 року. Доводи позивача обґрунтовані тим, що відповідач - поліцейський роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант Ніцевич Ю. В. розглянув справу не дотримавшись вимог передбачених КУпАП, та не врахував, що позивач вчинив порушення з необережності, оскільки не знав, що перестали працювати задні габаритні ліхтарі. Позивач несправність, а саме, те, що задні габаритні ліхтарі не працювали, виявив після зупинки автомобіля інспектором поліції.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною 1 ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджено від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України) (зі змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Суд зазначає, що оскаржуваною постановою від 09 лютого 2019 року поліцейським роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом Ніцевичем Ю. В. винесено постанову серії НК №328336 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст. 36 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 09 лютого 2019 року, близько 23 год. 10 хв. рухаючись по трасі Київ - Чоп керував транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працював задній лівий габаритний ліхтар та не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 31.4.3. "а", 2.4 "а"ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Суд враховує, що статтею 10 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до п.п. «б», п.31.6 Правил дорожнього руху, які затверджено постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Суд звертає увагу, що ч.1 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за умисний характер дії водія, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.ст. 245, 246, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За нормами КУпАП підтвердженням наявності чи відсутності адміністративного правопорушення є докази.

Разом з цим, відповідно до змісту ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною третьою ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи зі змісту ч.3 ст.286 КАС України, яка є спеціальною нормою до даних правовідносин, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Як видно зі змісту оскаржуваної постанови від 09 лютого 2019 року, відповідач притягнув до адміністративної відповідальності позивача за те, що 09 лютого 2019 року, близько 23 год. 10 хв. рухаючись по трасі Київ - Чоп керував транспортним засобом Ford Transit, номерний знак НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працював задній лівий габаритний ліхтар та не пред`явив поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

Позивач не запреречував того факту, що на момент його зупинення працівником поліції у транспортного засобу, яким він керував, в темну пору доби не працював задній габаритний ліхтар.

Проте, суд звертає увагу, що норми КУпАП передбачають відповідальність за умисний характер дії водія, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суд зазначає, що відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП в разі порушення Правил дорожнього руху настає, лише якщо водій умисно в разі виявлення, що у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, продовжує подальший рух транспортного засобу.

Суд враховує, що відповідач не надав докази, що водієві ОСОБА_1 , до моменту зупинення його поліцейським, було відомо, що в автомобілі не горить задній габаритний ліхтар.

Більше того в матеріалах справи відсутні будь які належні та допустимі докази щодо підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Також колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом першої інстанції скасовано постанову серії НК №328336 від 09.02.2019 року з накладенням штрафу у розмірі 850 грн., однак відповідно до вказаної постанови на позивача накладено штраф у розмірі 425 грн.. Більше того, в абзаці третьому мотивувальної частини суд першої інстанції закрив провадження відносно ОСОБА_2 , а в дані справі позивачем являється ОСОБА_1 .

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант Ніцевича Юрія Володимировича задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант Ніцевича Юрія Володимировича про скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта Ніцевича Юрія Володимировича, серія НК № 328336 від 09.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст. 36 КУпАП та накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Франовська К.С. Кузьменко Л.В.