Справа № 520/4500/19
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 р. № 520/4500/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Боднар І.Ю.,

за участі:

представника позивача Цвікевіч О.А.,

представника відповідача Богаєвської А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Новий стиль" до Харківської митниці Державної фіскальної служби про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Новий стиль" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби, в якому просить суд скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2019/001686/2 від 25.02.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2019/001686/2 від 25.02.2019 року, на думку позивача, необґрунтовано, тому таке рішення підлягає скасуванню.

Відповідач, Харківська митниця Державної фіскальної служби надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позов підтримала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача прибула, проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством "НОВИЙ СТИЛЬ" (Покупець) та Товариством с обмеженою відповідальністю «РАДОМ» (Постачальник), укладено контракт №27072017 від 27.07.2017 року, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити меблі, частини меблів, обладнання, запасні частини до обладнання, поліпропілен, шпон з комплектуючими, трубну продукцію, рекламні матеріали, що включають товарні каталоги та іншу рекламну продукцію, тканини, далі - товар, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Додатку до цього Контракту. (п.1.1 Договору).

Пунктом 3.1.1 Контракту передбачено, що Товар постачається Постачальником Покупцю на умовах FCA (309290 Російська Федерація, Бєлгородська область, м. Шебекіно, вул. А. Матросова, 9) автомобільним транспортом, що підтверджується товарно - транспортною накладною міжнародного типу (CMR).

25.02.2019 року позивач звернувся до відповідача з митною декларацією №UA807170/2019/011960, разом із якою подав рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) №CA2026 від 21.02.2019 року, автотранспортну накладну (Road consignment note) №011443 від 21.02.2019 року, навантажувальний документ (Bordereau) №SCA2026 від 21.02.2019 року, декларацію про походження товару (Declaration of origin) №CA2026 від 21.02.2019 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 20.02.2019 року, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №17/01/2019/04 від 17.01.2019 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується №27072017 від 27.07.2017 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація №49 від 21.02.2019 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення №27072017 від 27.07.2017 року, договір (контракт) про перевезення №271015П від 27.10.2015 року, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів №3819066 від 25.02.2019 року, висновок СЕС від 23.07.2015 року, лист (страхування) від 25.02.2019 року, паспорт якості від 01.01.2019 року, прайс експортера від 09.01.2019 року, копію митної декларації країни відправлення №10013150/220219/0007315 від 22.02.2019 року.

Харківською митницею ДФС на адресу позивача був направлений запит № 19241 від 25.02.2019 року, відповідно до якого було запропоновано надати пояснення та додаткові документи, а саме: інформацію про відсутності обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Також, запропоновано надати: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації (в т.ч.по витратам на транспортування); 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, шо стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач надав митному органу лист №25/02-1а від 25.02.2019 року, в якому зазначено, що на даний момент було надано всі можливі документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів та просив надати рішення про визначення митної вартості товарів по МД № UА807170/2019/011960 від 25.02.2019 року.

За результатом розгляду наданих документів відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2019/001686/2 від 25.02.2019 року, в якому зазначено, що джерелом інформації для даного рішення є наявна в митному органі цінова інформація за фактами митних оформлень ЄАІС: МД № UА807170/2019/7882 від 11.02.19. Також вказано, що при прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом ДФС України від 11.09.15 № 689. Зазначено, що коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до статті 64 Митного кодексу України, розрахунок митної вартості складає: тов. № 1: 3,08 дол. США/кг (201,788 руб. РФ) .

В подальшому, повивач оформив товар за ціною, визначеною митним органом у митній декларації № UA807170/2019/012159 від 26.02.2019 року.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі по тексту - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).

Тобто, частиною 3 статті 53 МК України закріплено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 58 МК України визначено метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до ч.9 ст.58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з ч.21 ст.58 МК України використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Частиною 2 ст. 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як зазначено відповідачем, за результатами аналізу наданих декларантом документів встановлено, що задекларований рівень митної вартості товарів (82,46 RUB/кг, що в перерахунку на дол. США дорівнює 1,28 дол.США/кг) значно нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДФС та Харківською митницею ДФС раніше - найменший рівень митної вартості 3,08 дол.США/кг.

Так, виробником товару №1, заявленого до митного оформлення за ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року, є не ТОВ «РАДОМ» (постачальник за Контрактом №27072017), а ТОВ «ПОЛІКОМПОЗИТ», що підтверджується відомостями щодо виробника товару, зазначеними по товару №1 у графі 31 ЕМД «Вантажні місця та опис товару».

Тобто, Контракт №27072017 щодо оцінюваного товару є непрямим контрактом та укладеним не з виробником товару.

Проте договору (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, та жодних відомостей щодо вартості товарів, наданої саме виробником, до митниці надано не було.

Прайс-лист, наданий декларантом до митниці разом з ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року, виданий не виробником товару, а постачальником та не має печатки постачальника, тому даний документ не міг бути використаний Харківською митницею ДФС як прайс-лист виробника товару, що містить відомості щодо «дійсної вартості» товару позивача.

При цьому Верховний Суд, розгядаючи аналогічні правовідносини, у постанові від 16.04.2019 року прийшов до висновку, що за відсутності договору із третіми особами, що пов`язаний з контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається, унеможливлює проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, довідка про транспортні витрати, видана ТОВ «Дорремтранс» відповідно до договору №301216Д від 30.12.2016 року. При цьому, до митниці разом з ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року було надано договір щодо перевезення товару, а саме, договір №271015П, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_1 , а не ТОВ «Дорремтранс».

Разом з цим, із граф 16 та 23 CMR вбачається, що перевезення товару позивача здійснювалось СПДФО ОСОБА_2 , однак до митниці разом з ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року не було надано договору на перевезення товарів, укладеного позивачем з СПДФО ОСОБА_2 , та жодних відомостей щодо вартості перевезення оцінюваних товарів, наданих саме СПДФО ОСОБА_2 , який здійснював перевезення товарів позивача відповідно до відомостей, зазначених у CMR.

Також, договір №271015П щодо перевезення оцінюваних товарів позивача, відповідно до п.7.1 має строк дії до 31.12.2018 року без автоматичної пролонгації, а перевезення товару, відповідно до CMR відбувалось у лютому 2019 року.

Відповідно до відвантажувальної специфікації, CMR та довідки про транспортні витрати перевезення оцінюваних товарів позивача здійснювалось транспортним засобом НОМЕР_1/НОМЕР_2, однак у графах 18 та 21 ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року, поданій декларантом для митного оформлення товарів позивача до Харківської митниці ДФС зазначено інший транспортний засіб, а саме, НОМЕР_3/НОМЕР_4.

Зі змісту Звіту про оцінку майна №17/01/2019/04 від 17.01.2019 року, вбачається, що він зроблений 17.01.2019 року, тобто раніше, ніж було відвантажено оцінюваний товар позивача відповідно до відвантажувальної специфікації, наданої до митниці разом з ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року, датою відвантаження товару позивача є 21.02.2019 року.

Звіт стосується іншого товару, що також підтверджується відомостями, зазначеними оцінювачем щодо наданої замовником (позивачем) інформації: товар щодо якого складено вказаний Звіт, надійшов за рахунком-фактурою та відвантажувальною специфікацією від 11.01.2019 року (останній абзац стор.4 Звіту).

Крім того, застосовуючи порівняльний підхід для визначення ринкової вартості товару, оцінювач у Звіті використовує інформацію, яка стосується товару іншої марки, ніж товар позивача, заявлений до митного оформлення за ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року (сторінки 6-8 Звіту).

У експортній декларації, поданій декларантом до митниці разом з ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року, щодо товару №1 зазначено вагу брутто 5003,00 кг (графа 35), та транспортний засіб, яким здійснювалось перевезення оцінюваних товарів позивача, НОМЕР_1/НОМЕР_2 (графи 18 та 21), що не відповідає відомостям щодо ваги брутто, зазначеним у відвантажувальній специфікації, CMR та у графі 35 ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року та відомостям щодо транспортного засобу, зазначеним у графах 18 та 21 ЕМД №UA807170/2019/011960 від 25.02.2019 року.

Вищевикладені обставини справи свідчать про те, що документи, подані декларантом до Харківської митниці ДФС разом з вищевказаною ЕМД містили розбіжності, не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а заявлена декларантом митна вартість не є такою, що розрахована на основі об`єктивних даних, що стало підставою для застосування митним органом ч.3 ст.53 МК України.

У відповідності до вимог ч.5 ст.54 та ч.3 ст.53 МК України посадовою особою митниці 25.02.2019 на адресу декларанта було направлене електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів.

Натомість, декларант листом №25/02-1а від 25.02.2019 повідомив митницю про надання на підтвердження заявленої митної вартості товарів усіх можливих документів та просив прийняти рішення про визначення митної вартості товарів.

Як зазначено відповідачем, враховуючи розбіжності виявлені в документах, що подавалися декларантом до митного оформлення разом з ЕМД та непідтвердженістю всіх складових митної вартості товару, Харківською митницею ДФС було прийняте рішення про неможливість застосування до товару позивача, заявленого до митного оформлення, основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Відповідно до ч. 1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Враховуючи вищезазначене, Харківська митниця ДФС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №ЕГА807000/2019/001686/2 від 25.02.2019 за резервним методом відповідно до положень ст.64 МК України

Як зазначено відповідачем, джерелом інформації для даного рішення про коригування митної вартості товарів у відповідності до вимог ст.64 МКУ використана наявна у митного органу цінова інформація на аналогічний товар за фактами митних оформлень ЄАІС, а саме, було взято митну вартість (3,08 дол.США/кг), за якою по ЕМД №UА807170/2019/007882 від 11.02.2019 було здійснене митне оформлення товару, який також надходив на адресу позивача за тим самим Контрактом.

З урахуванням вищевикладеного коригування митної вартості товару позивача здійснене Харківською митницею ДФС у відповідності до ст.ст.52-64 МК України та Методичних рекомендацій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач під час винесення рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2019/001686/2 від 25.02.2019 року діяв, на підставі у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому таке рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "Новий стиль" (61020, м.Харків, Григорівське шосе, 88) до Харківської митниці Державної фіскальної служби (61003, м. Харків, вул. Короленко, 16-б) про скасування рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 02.09.2019 року.