Справа № 420/6078/18
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 вересня 2019 р. м.Одеса Справа № 420/6078/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.11.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною та скасувати відповідь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 20.09.2018 року №01-26/1212-09-02;

- зобов`язати Одеську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою згідно заяви позивача №36-С-5083 від 23.08.2018 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради від 12.12.2018 року №4018Л/ІІ Додаток 2 п. 2, в частині відмови їй в розробці проекту землеустрою;

- визнати бездіяльність Одеської міської ради стосовно надання відповіді на звернення позивача №36-С-5083 від 23.08.2018 року;

- зобов`язати Одеську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою для безкоштовного отримання у власність земельної ділянки «Під будівництво індивідуального гаража», орієнтовною площею 0,01 га, яка розташована на пустирі між адресою: АДРЕСА_7 , згідно графічного матеріалу, доданого до клопотання вхід № 36-С-5083 від 23.08.2018 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Одеської міської ради щодо несвоєчасного розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.08.2018 року №36-с-5083 щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою для безкоштовного отримання у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,01 га, яка розташована між адресами: АДРЕСА_8 та адресою: АДРЕСА_5

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

30.08.2019 року на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилалась на те, що підставою для відмови їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, стало те, що земельна ділянка, яка цікавить позивача, відноситься до території природно-заповідного фонду загального та місцевого значення, а тому не може бути передана для будівництва індивідуального гаражу.

Позивачка вважає, що якщо будівництво індивідуального гаражу на розглядуваній території суперечить вимогам для забудови, встановленим до рекреаційної зони Р-1, і вона не може отримати дозвіл на розробку проекту землеустрою, то і інший громадянин або юридична особа також не має право будувати на цій земельній ділянці індивідуальні гаражі, а також капітальні споруди для зберігання автомобілів.

Заявниця вказує на те, що Детальним планом передбачено будівництво відкритої стоянки, а тому відповідач має можливість у будь-який момент почати як будувати її сам, так і передати у власність іншій особі, що унеможливить виконання рішення суду по справі № 420/6078/18, а після початку будівництва відповідачем або іншою особою відкритої автостоянки, або автостоянки іншого типу, паркінгу, гаражу чи іншої будівлі чи споруди для зберігання автомобілів, захист прав позивачки буде ілюзорним.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просить апеляційний суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України та її структурним підрозділам видавати юридичним та фізичним особам дозвіл на початок будівельних робіт будь-яких будівель, споруд (вбудованих чи окремо стоячих), призначених для зберігання автомобілів, будь то: гараж, наземний чи підземний паркінг на земельній ділянці, яка знаходиться на території природно-заповідного фонду загальноміського та місцевого значення Р-1, та розташована між адресами: АДРЕСА_7 та адресою: АДРЕСА_9 , а також шляхом заборони юридичним та фізичним особам починати будівництво будь-яких будівель, споруд (вбудованих чи окремо стоячих), призначених для зберігання автомобілів, будь то: гараж, наземний чи підземний паркінг на земельній ділянці, яка знаходиться на території природно-заповідного фонду загальноміського та місцевого значення Р-1, та розташована між адресами: АДРЕСА_7 та адресою: АДРЕСА_10 якщо дозвіл на початок будівництва було надано після 19.10.2016 року.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне:

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (ч. 3 ст. 150 КАС України).

Положеннями статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі та спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами, та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, перш за все, необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

В даному випадку, позивач посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить відновлення порушених прав позивача у разі прийняття рішення на його користь, оскільки є ймовірність початку будівництва відповідачем або іншою особою на спірній земельній ділянці відкритої автостоянки, або іншої будівлі чи споруди для зберігання автомобілів.

При цьому, в обґрунтування вказаних доводів позивач не посилається на жодні дійсно існуючі обставини, які б підтверджували існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні.

Крім того, позивач просить заборонити вчиняти певні дії особам, які не є сторонами спору і не вчиняли дій/не ухвалювали рішень, що є предметом судового контролю на предмет виявлення в них ознак протиправності.

Слід звернути увагу на те, що п.п 2, 4 ч. 1 ст. 151 КАС України передбачено можливість забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

В даній справі предметом спору є, зокрема, правомірність рішення Одеської міської ради від 12.12.2018 року №4018Л/ІІ Додаток 2 п. 2, в частині відмови позивачці в розробці проекту землеустрою; зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою для безкоштовного отримання у власність земельної ділянки «Під будівництво індивідуального гаража», орієнтовною площею 0,01 га, яка розташована на пустирі між адресою: АДРЕСА_11, та адресою: АДРЕСА_5 .

В рамках розгляду даної справи судом не розглядається питання правомірності забудови зазначеної земельної ділянки.

Дії Державної архітектурної інспекції України щодо видачі дозволів на проведення будівельних робіт, які можуть бути вчинені в майбутньому, не становлять предмету цього спору і не перебувають з ним у прямому чи очевидному взаємозалежному зв`язку.

Також позивачем заявлено вимогу забезпечити позов шляхом заборони будь-яким юридичним та фізичним особам починати будівництво будь-яких будівель, споруд, призначених для зберігання автомобілів, на земельній ділянці, яка знаходиться на території природно-заповідного фонду загальноміського та місцевого значення Р-1, та розташована між адресами: АДРЕСА_7 та адресою: АДРЕСА_3 , якщо дозвіл на початок будівництва було надано після 19.10.2016 року.

Статтею 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено необхідність отримання дозволу на право на виконання будівельних робіт у разі здійснення відповідного будівництва на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3).

При цьому, згідно ст. 38 зазначеного вище Закону дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю за умови подання відповідної заяви та необхідних документів, в тому числі, копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію.

Таким чином, у разі наявності у особи (осіб) відповідного дозволу на виконання будівельних робіт, заборона такій особі (особам) здійснювати будівництво в рамках розгляду даної адміністративної справи, предметом якої не являється правомірність видачі такого дозволу, є незаконною.

Колегія суддів зазначає, що право на забезпечення адміністративного позову може бути обмежене з урахуванням особливостей публічно-правових відносин, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

В даному випадку заявлені позивачем способи забезпечення позову виходять за межі предмету спору даної справи та стосуються осіб не залучених до участі у даній справі, права та інтереси яких можуть бути порушені, а тому не є співмірними заявленим позовним вимогам.

За таких обставин у колегії суддів відсутні правові підстави для забезпечення даного позову обраними позивачем шляхами, а тому у задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 153, 154, 292, 321, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у тридцятиденний строк.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук