Справа № 340/901/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 340/901/19
(суддя Петренко О.С., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Кіровоградської митниці ДФС України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у справі №340/901/19 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості товарів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05 квітня 2019 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської митниці ДФС України в якому, просить:

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Кіровоградської митниці ДФС №UA901010/2018/00427 від 27.12.2018 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Кіровоградської митниці ДФС №UA901010/2018/000270/1 від 27.12.2018 року.

Позов обґрунтовано тим, що за наслідками укладення договору купівлі-продажу автомобіля, що раніше використовувався, позивач оплатив нерезиденту повну вартість автомобіля готівкою в сумі 29285 Євро. На підставі митної декларації №UA901010/2018/011970 від 21.12.2018 року вказаний вище транспортний засіб позивачем ввезено на митну території України, однак, відповідачем протиправно здійснено коригування митної вартості автомобіля на підставі ст. 64 Митного кодексу України, за резервним методом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана позивачем у митній декларації №UA901010/2018/011970 від 21.12.2018р., визначено за основним методом, а у відповідача не було законних підстав для застосування резервного методу визначення вартості товару.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав неповного з`ясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що безпосереднє використання інформаційного ресурсу SCHWACKE передбачено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі - Методика), а також Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затвердженими наказом ДФС від 11 вересня 2015 року №689 (далі - Методичні рекомендації), які безпідставно не застосовано до спірних правовідносин. Наголошено на тому, що транспортні засоби є специфічним видом товару, при визначенні вартості якого має враховуватись ціла низка факторів. При цьому судом до спірних відносин мала б бути застосована стаття 368 МК України в частині надання документа про ціну, яка фактично була сплачена позивачем за автомобіль. Договір купівлі-продажу лише підтверджує наявність домовленості про передачу майна за певну суму, але не підтверджує сам факт сплати коштів за таке майно. З огляду на ненадання позивачем чеку, квитанції чи іншого еквівалентного за змістом документа, який підтверджує сплачену за товар суму, використання митним органом програмного комплексу SCHWACKE та подальше визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів є правомірним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що придбаний позивачем 21.12.2018 року автомобіль було ввезено на територію України, що підтверджується митною декларацією № UA901010/2018/011970 від 21.12.2018 року, якою було задекларовано для митного оформлення товар, який ввозиться на територію України, а саме: Volkswagen, модель Touareg, тип кузову універсал, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна дизельний, об`єм 4134 см3, потужність двигуна 250 кВт, календарний рік виготовлення 2015, модельний рік виготовлення 2015, у графі 42 митної декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), яка складає 29285 Євро (а.с.16).

Відповідачем розпочату процедуру консультацій із позивачем, зокрема, запропоновано надати касовий або товарний чек (квитанцію, інший еквівалентний по змісту документ, який підтверджує сплачений за товар суму). Крім того, запропоновано надати інші додаткові в разі їх наявності, документи для підтвердження заявленої митної вартості, наприклад:

- документи про страхову вартість автомобіля;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими організаціями та які стосуються даного товару (а.с.81).

На підтвердження заявленої митної вартості автомобіля позивачем надано: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13.12.2018 №UA205010/2018/318236; додатковий аркуш до акта проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13.12.2018 року №UA205010/2018/318236; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 26.12.2018 UA901010/2018/011970; звіт про експертну оцінку колісного транспортного засобу №18-240 (станом на 20.12.2018) (а.с.19-41).

Відповідач, за результатами розгляду поданої позивачем митної декларації №UA901010/2018/011970 та доданих до неї документів, відмовив у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості від 27.12.2018р. №UA901010/2018/000270/1, яким вартість автомобіля визначена у розмірі 35000 Євро на підставі ст. 64 МК України за резервним методом (а.с.42-44).

В графі 33 вказаного рішення, як підставу коригування митної вартості зазначено, зокрема, наступне: …обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості документи, надані до митного оформлення, статті 49 - 64, 368 Митного кодексу України (далі - МКУ), інформація яка міститься в ПІК "Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України" бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи, наказ Міністерства фінансів України від 24.05.12 № 598 "Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів", "Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України" затверджені наказом ДФС від 11.09.2015 № 689, інформаційна система в мережі Інтернет - електронний довідник Supershwacke. При опрацюванні поданих до митного оформлення документів, з урахуванням згенерованих АСМО "Інспектор" критеріїв контролю, виникла необхідність, згідно з положенням п.2 ч.2 статті 55 МКУ, та заходів, передбачених Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні-контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС від 11.09.2015 № 689, провести перевірку рівня митної вартості товару з використанням даних інформаційного електронного довідника Supershwacke. Згідно з інформаційного електронного довідника Supershwacke встановлено, що відповідно до заявлених даних, фактичної комплектації встановленої за результатами митних оглядів, та умов купівлі автомобілю, мінімальна вартість транспортного засобу вища, ніж заявлена митна вартість товару та становить 35000,00 євро. Наявна в митниці інформація з електронного довідника Supershwacke, про вартість автомобіля, призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості декларантом. Враховуючи вищевикладене, те, що наданий Звіт про експертну оцінку КТЗ від 20.12.18 №18-240 містить ринкову вартість товару, виходячи із його характеристик станом на 20.12.18, а не на момент перетину митного кордону; інформацію згідно з Інтернет джерела Supershwacke про ринкову вартість автомобілю із даними техніко-комерційними показниками, зокрема, комплектацією та умовами придбання, що призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості заявленої декларантом. У відповідності до п.2 ч.2 статті 55 МКУ виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності відомостей про вартість товару, зазначену в МД, в зв`язку з чим метод визначення вартості за заявою декларанта, не може бути застосований».

Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення та картки відмови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною другою статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як визначено у частині третій статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин 2 та 3 статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Системний аналіз наведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Разом з тим, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Відповідачем не було доведено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару є неповними та/або недостовірними. Ані під час декларування спірного товару, ані під час судового розгляду справи відповідач не вказав на документи, зазначені у частині 2 статті 53 МК України, і які подані позивачем як декларантом при митному оформленні транспортного засобу, в яких з них наявні розбіжності, ознаки підробки або які не містять всіх відомостей на підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем за автомобіль, всупереч імперативної вимоги закону.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ним поставлено під сумнів митну вартість товару у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують оплату товару. Разом з тим, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Згідно з частиною сьомою статті 58 МК України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Водночас, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана позивачем у митній декларації №UA901010/2018/011970 від 21.12.2018р., визначено за основним методом, на підставі поданих позивачем рахунку фактури (інвойс) від 10.12.2018 року зокрема, квитанції про прийняття готівкових коштів від 10.12.2018 року, якими підтверджується заявлені відомості про митну вартість транспортного засобу за договірною ціною (а.с.154-157).

Стосовно посилань скаржника в апеляційній скарзі на правомірність застосування ним програмного комплексу SCHWACKE з огляду на положення Методики та Методичних рекомендацій, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 5 Методичних рекомендацій дійсно передбачена можливість використання інформації, отриманої в мережі Інтернет (офіційні сайти виробників товарів, прайс-листи Інтернет-магазинів тощо).

На виконання статті 8 Закону України «Про судову експертизу» та статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 була затверджена Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, відповідно до пункту 7.35 якої (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі відсутності цінових даних колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань. Використання ресурсів мережі Інтернет допускається з дотриманням вимог підпункту 7.53.5 пункту 7.53 цієї Методики.

Довідкові дані, які використовуються під час оцінки й отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження) (підпункт 7.53.5 пункту 7.53 Методики).

У пункті 10 Додатку 8 «Перелік рекомендованих нормативно-правових актів, методичної, довідкової літератури та комп`ютерних баз даних з програмним забезпеченням» до Методики зазначений періодичний довідник "SuperSCHWACKE" - Eurotax, Швейцарія.

У межах цієї справи суд першої інстанції правильно не взяв до уваги посилання відповідача на інформацію, отриману митним органом відповідно до витягу з програмного комплексу SCHWACKE від 26 грудня 2018 року (а.с.88-89), з огляду на те, що останній містить відомості щодо вартості продажу (з ПДВ) та вартості купівлі (з ПДВ), які відрізняються. При цьому митним органом не надано обґрунтованих пояснень щодо визначення митної вартості саме у розмірі 35000 євро.

При цьому, слід зазначити те, що поданий на митне оформлення транспортний засіб є уживаним та інформація про технічний стан останнього за наслідками відповідної експертизи не подавалась для оцінки програмним комплексом SCHWACKE, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що зазначена у витязі інформація щодо вартості автомобіля є об`єктивною.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської митниці ДФС України залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у справі №340/901/19 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 29 серпня 2019 року.

Повне судове рішення складено 29 серпня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко