Справа № 446/212/13- а
Суддя: Бакай І. А.
Дата ухвалення: 2019-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/212/13- а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2019 Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бакай І. А.

з участю секретаря судових засідань Михайлишин О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 .

третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи Стефановича Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про внесення змін в рішення органу місцевого самоврядування.

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 31.10.2014 року провадження у справі зупинено до вирішення адміністративної справи № 2-а-87/11 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Кам`янка-Бузької міської ради про поновлення на квартирному обліку.

Постановою Великої Палати Верховного суду від 17.04.2018 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.

Представником відповідача ОСОБА_4 заявлено клототання про закриття провадження у справі, оскільки спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач та представник позивача покладаються у вирішенні клопотання на думку суду.

Третя особа та представник третьої особи підтримали клопотання.

Суд заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" вказав: фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ". Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржених рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як установлено матеріалами справи, позивачка звернулась до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права на перебування на квартирному обліку осіб, що користуються правом першочергового отримання житла. Отже, цей позов поданий на поновлення прав позивача у сфері житлових відносин.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України (1618-15) ) у редакції, чинній на час прийняття оскаржених рішень, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених житлових прав ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України .

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-14цс16.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, встановивши, що справа підлягає розгляду за іншим видом судочинства, суд вважає за необхідне провадження по даній справі закрити та одночасно роз`яснити позивачу, що її вимоги підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 238 КАС України,

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження у справі задовільнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузької міської ради, третя особа: ОСОБА_3 про внесення змін в рішення органу місцевого самоврядування закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи законом віднесено до цивільної юрисдикції в порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Дана ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили ухвали за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області, із одночасним надсиланням її копії до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти з дня проголошення ухвали.

Суддя: Бакай І.А.