Справа № 1440/2290/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 1440/2290/18

адміністративне провадження № К/9901/24859/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Калашнікова О. В., Шишова О. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 1440/2290/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради в особі директора про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до ст. 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

За правилами ч. 1 ст. 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування наказу Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради від 01 червня 2018 року № 77 «Про оголошення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків міста Миколаєва».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року, у задоволені позову відмовлено.

Слід зазначити, що судом першої інстанції справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, що вбачається з ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2018 року про відкриття провадження в адміністративній справі.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що законність оскаржуваного наказу Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради від 01 червня 2018 року № 77 «Про оголошення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків міста Миколаєва» вже була предметом судового розгляду. Так, у справі № 1440/1812/18 Миколаївським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 11 жовтня 2018 року, яким відмовлено в задоволенні позову житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Південь» про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради від 01 червня 2018 року № 77 «Про оголошення конкурсу з призначення управителя багатоквартирних будинків міста Миколаєва». У вказаному рішенні суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ приймався у відповідності до норм діючого законодавства. Рішення у справі № 1440/1812/18 набрало законної сили 13 листопада 2018 року. Також, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він є співвласником багатоквартирного будинку, тобто відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» є власником квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, тим самим встановлено, що прийняття оскаржуваного наказу від 01 червня 2018 року № 77 не порушує прав та законних інтересів позивача, а тому відсутні підстави для скасування зазначеного наказу.

У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради в особі директора.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і ст. 13 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас п. 2 ч. 5 цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України та не вказують на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права. Таке застосування є очевидним (п. 2 ч. 2 ст. 332 КАС України).

Разом з тим, Суд також враховує позицію висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі «Азюковська проти України» (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) ст. 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до п. 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. В ухвалі також ідеться, що в контексті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також брав до уваги наявність або відсутність питання щодо справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак у цій справі тією мірою, в якій заявниця ставила питання щодо справедливості провадження в судах першої і другої інстанцій, ЄСПЛ не визнав, що мали місце порушення процесуальних гарантій п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 1440/2290/18.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач М. М. Яковенко

Судді О. В. Калашнікова

О. О. Шишов