Справа № 120/1911/19-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

02 вересня 2019 р. Справа № 120/1911/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Адміністрації Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького з 28.07.2008 року по 23.06.2012 року на посаді курсанта. В подальшому проходив службу на офіцерських посадах в органах охорони державного кордону.

Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 03.03.2017 року № 77-ос з відповідачем було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби за пунктом "є" частини 6 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади із застосуванням частини 8).

Наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 07.03.2017 року № 66-ос старшого лейтенанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу загону у зв`язку із звільненням.

Вказує, що відповідач під час навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького перебував на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України. Тому, у зв`язку із його звільненням з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу, за ним рахується заборгованість в розмірі 62921,44 гривень. Зазначає, що витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі ОСОБА_1 у добровільному порядку не відшкодував.

Тому, на підставі викладеного, позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 18 червня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачу надіслано на адресу позивача, однак до суду повернувся конверт із вкладенням із відміткою "повертається" "інші причини".

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження по справі.

Своїм правом на подання відзиву у встановлений судом строк відповідач не скористався. Про причини неподання відзиву на позовну заяву не повідомив.

Зважаючи на це, суд у відповідності до положень ч. 6 ст. 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Своїм правом на подання пояснень щодо позову третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Національна академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького не скористалася.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд встановив наступне.

У період з 28.03.2008 року по 23.06.2012 рік ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького.

12.03.2012 року між ректором Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького генерал-лейтенантом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України. Термін дії контракту з 23.06.2012 року по 22.06.2017 рік.

Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 03.03.2017 року № 77-ос з відповідачем було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби за пунктом "є" частини 6 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади із застосуванням частини 8).

Наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 07.03.2017 року № 66-ос старшого лейтенанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу загону у зв`язку із звільненням.

Згідно розрахунку вартості комунальних послуг та енергоносіїв за добу на 1 курсанта ОСОБА_1 позивачем витрачено 13880,49 грн за весь період навчання.

Відповідно розрахунку витрат на отримане речове майно за період навчання ОСОБА_1 від 06.12.2018 року № 57 витрачено 10678,11 грн.

З довідки-розрахунку від 13.12.2017 року сума витрат за продовольче забезпечення, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 становить 23357,65 грн.

Довідкою-розрахунком визначено, що сума відшкодування грошового забезпечення курсанта ОСОБА_1 становить 13948,68 грн.

Згідно з довідкою-розрахунком вартості медичного забезпечення ОСОБА_1 від 20.04.2018 року становить 991,51 коп.

З розрахунком № 94 витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького ОСОБА_1 за період з 28.03.2008 року по 23.06.2012 рік в загальній сумі 62921,44 грн, відповідач ознайомлений, про що свідчить відповідна відмітка та особистий підпис відповідача.

Відповідно акту від 07.03.2017 року зафіксовано факт відмови старшого лейтенанта ОСОБА_1 від написання рапорту про добровільне відшкодування витрат повязаних з його утриманням у вищому навчальному закладі Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького за період з 28.03.2008 року по 23.06.2012 рік в загальній сумі 62921,44 грн.

Оскільки відповідач відмовився добровільно сплатити вказану заборгованість, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153) та постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами втрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі» (далі - Порядок № 964).

В силу положень ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частиною 6 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» визначені види військової служби, якими є: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Згідно із п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 1). Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки (ч. 2). Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань (ч. 3).

Відповідно до ч. 5 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з громадянами України-курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і п`ятим частини другої статті 23 цього Закону.

Згідно з п. 15, 16 Положення № 1153 з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, який є письмовою угодою, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання). Право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається: керівнику вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - з курсантами цих закладів про проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

В силу положень ч. 10 ст. 25 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 3 Порядку № 964 передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 4 Порядку № 964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

В силу вимог п. 8 Порядку № 964 сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

Системний аналіз наведених норм доводить, що фінансування Збройних Сил України, зокрема, вищих навчальних закладів, які між іншим входять до їхньої структури, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Підготовка усіх бажаючих проходити військову службу на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів за рахунок коштів Державного бюджету. Водночас, з такими громадянами укладається контракт про проходження військової служби (навчання), згідно якого, у випадку його розірвання через звільнення з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу, такі особи зобов`язані відшкодувати Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклали, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Національною академією Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України з терміном дії з 23.06.2012 року по 22.06.2017 рік.

Наказом начальника Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 03.03.2017 року № 77-ос з відповідачем було припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби та звільнено з військової служби за пунктом "є" частини 6 статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади із застосуванням частини 8).

Наказом начальника Могилів-Подільського прикордонного загону від 07.03.2017 року № 66-ос старшого лейтенанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу загону у зв`язку із звільненням.

В силу положень ч. 10 ст. 25 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у Національній академії.

Відповідно до п. 7 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється в судовому порядку.

Подані позивачем довідки-розрахунки витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Національній академії, відповідають Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Відповідачем належних та допустимих доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, в межах заявлених позовних вимог, до суду не надано.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, в сумі 62921,44 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Приймаючи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судовий збір на користь позивача із відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, повязанні з його утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького в розмірі 62921,44 (шістдесят дві тисячі девятсот двадцять одну гривня 44 копійки).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Адміністрація Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01034, )
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького (вул. Шевченка, 46, м. Хмельницький, 29000, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 02.09.2019 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна