Справа № 140/2639/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2019-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

04 вересня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2639/19
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною відмову про визнання недійсною митної декларації та зобов`язання визнати недійсною митну декларацію типу ІМ 40ДЕ №205040/2018/036288 від 20.12.2018 року.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 160 КАС України, та місить такі недоліки.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Так, відповідачем за вказаним позовом представник позивача зазначив Волинську митницю Державної фіскальної служби України.

Разом з тим, як вбачається з даних витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.09.2019 року за № , сформованого на запит суду, правильним найменуванням відповідача є «Волинська митниця ДФС».

Таким чином, у позовній заяві представником позивача зазначено неправильне найменування відповідача.

Крім того, у позовній заяві не зазначено ідентифікаційного коду відповідача.

Частиною шостою статті 160 КАС України передбачено, що якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

З позовної заяви вбачається, що остання подана представником позивача адвокатом Маліцьким Дмитром Вікторовичем. На підтвердження повноважень представника долучено ордер на надання правової допомоги серії ЛВ №153798 від 12.07.2019 року.

Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 4 статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини другої статті 60 КАС України обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката (частина друга статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з частиною третьою, четвертою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

З системного аналізу вищенаведених норм слідує, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді, або довіреністю, при цьому, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

У свою чергу, згідно з підпунктом 15.4 пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 (далі - Положення № 36), ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Зі змісту наведених норм слідує, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Отже, в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі №9901/847/18.

У доданому до позовної заяві ордері на надання правової допомоги серії ЛВ №153798 від 12.07.2019 року, виданому адвокатом Маліцьким Д. В., в графі «Назва органу, у якому надається правова допомога» вказано «у судах України усіх юрисдикцій та інстанцій».

Отже, вказаний ордер на надання правової допомоги не відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і Положенню №36, оскільки не містить назви конкретного судового органу, у якому надається правова допомога позивачу.

Таким чином, позовна заява підписана особою, право підпису якої належним чином не підтверджено.

Крім того, частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову: немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII (далі - Закон № 2629-VIII) з 01.01.2019 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що позивач подав позовну заяву, у якій об`єднано дві вимоги немайнового характеру (визнання протиправною відмову про визнання недійсною митної декларації та зобов`язання визнати недійсною митну декларацію типу ІМ 40ДЕ №205040/2018/036288 від 20.12.2018 року), тому вона повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 1536,80 грн. (768,40 грн. х 2).

Проте, до позовної заяви долучено квитанцію від 27.08.2019 року №0.0..1 про сплату судового збору у розмірі 769,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж визначено законодавством.

Таким чином, позивачу слід доплатити судовий збір у розмірі 767,80 грн.

Також відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із частиною другою статті 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Частиною 2 статті 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з частиною першою статті 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Разом з тим, документи, які додані до позовної заяви та які мають значення для вирішення спору, складені іноземною мовою, відтак позивачу слід також надати завірений переклад документів, доданих до позовної заяви, які складені іноземною мовою, на українську мову.

Також, суд зауважує, що копії документів, доданих до позовної заяви є нечитабельними (зокрема, митна декларація типу ІМ 40ДЕ №205040/2018/036288 від 20.12.2018 року та посвідчення про реєстрацію транспортного засобу).

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановлених статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи, у якій: зазначити правильне найменування та ідентифікаційний код відповідача; надати підтвердження повноважень адвоката Маліцького Д. В. на подання позову в інтересах ОСОБА_1 шляхом подачі належним чином оформленого ордеру; надати завірений переклад документів, доданих до позовної заяви, які складені іноземною мовою, на українську мову відповідно до кількості учасників справи та належним чином завірені читабельні копії документів (зокрема, митної декларації типу ІМ 40ДЕ №205040/ НОМЕР_1 /036288 від 20.12.2018 року та посвідчення про реєстрацію транспортного засобу), а також доплатити судовий збір у розмірі 767,80 грн..

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О. О. Андрусенко