Справа № 520/3834/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 серпня 2019 р. № 520/3834/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Єрьомкіній К.І.,

за участі:

представника позивача - Осьмак О.В.,

представника відповідача - Дронь А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" (просп. Науки, буд. 9,м. Харків,61166, ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 10 квітня 2019 р. форми «Р» № 1, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська. 46), яким товариству з обмеженою відповідальністю «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» (місце знаходження: 61166, м. Харків, пр. Науки. 9, код 36647332) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 100 780,00 грн. (за податковим зобов`язанням 80 624,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 20 156,00 грн.).

- визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення -рішення від 10 квітня 2019 р. форми «П» № 1, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46) яким товариству з обмеженою відповідальністю «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» (місце знаходження: 61166, м. Харків, пр. Науки. 9, код 36647332) зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 300 288,00 грн.;

- визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 10 квітня 2019 р. форми «Р» № 1, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська.46), яким товариству з обмеженою відповідальністю «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» (місце знаходження: 61166, м. Харків, пр. Науки. 9, код 36647332) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 427 083,75 грн. (за податковим зобов`язанням 1 141 667,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 285 416,75 грн.).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідачем протиправно та без достатніх підстав прийнято податкові повідомлення-рішення. Аргументуючи заявлені вимоги зазначив, що не вчиняв податкових правопорушень, які викладено в акті перевірки. Стверджував, що спірні рішення суб`єкта владних повноважень вмотивовано помилковими судженнями, при здійсненні господарських операцій платник неухильно дотримувався вимог закону. Посилаючись на ці міркування, представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач надав до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував, посилаючись на правомірність прийнятих рішень.

Ухвалою суду від 22.04.2019 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Аргументуючи відзив на позовну заяву зазначав, що проведеною перевіркою встановлено нереальність господарських операцій платника з ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» (код за ), ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД» (), ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» (код за ).

Контролюючий орган наголошував, що за цими господарськими операціями платник не має права на формування витрат з податку на прибуток та податкового кредиту з ПДВ.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі направлень від 06.03.2019 № 2110, 2111, 2112, 2113, наказу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 05.03.2019 №1637 Головним управлінням ДФС у Харківській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», скорочене найменування ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 31.12.2018.

За наслідками перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області (надалі ГУ ДФС у Харківській області) було складено Акт від 20.03.2019 № 873/20-40-14-11-10/36647332 (далі за текстом Акт), про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», яким було встановлено порушення позивачем:

- п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового Кодексу України щодо завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування за 4 квартал 2018 року в сумі 300 288 грн., та заниження податку на прибуток за 4 квартал 2018 року у сумі 80 624 грн..

- п.п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.201.1, п.201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу щодо заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 1 141 667 грн., у тому числі за лютий 2018 року у сумі 125000 грн., за березень 2018 року у сумі 125000 грн., за липень 2018 року у сумі 300000 грн., за серпень 2018 року у сумі 116382 грн., за жовтень 2018 року у сумі 132577 грн., за листопад 2018 року у сумі 342708 грн.

З висновками, викладеними в Акті позивач не погодився, про що в Акті було зроблено відповідний запис.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) 10 квітня 2019 р. прийняті податкові повідомлення-рішення:

форми «Р» № 1, яким ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 100 780,00 грн. (за податковим зобов`язанням 80 624,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 20 156,00 грн.).

форми «П» № 1, яким ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 300 288,00 грн.

форми «Р» № 1, яким ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 427 083,75 грн. (за податковим зобов`язанням 1 141 667,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 285 416,75 грн.).

Вказані податкові повідомлення - рішення отримані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» 16.04.2019 р.

Перевіряючи відповідність закону оскаржених рішень контролюючого органу, суд зазначає, що з 01.01.2011 року правовідносини з приводу справляння податку на додану вартість унормовані приписами розділу V Податкового кодексу України.

Аналізуючи положення норм розділу V Податкового кодексу України, в кореспонденції з приписами ст.ст. 215, 216, 228 Цивільного кодексу України, ст.ст. 207, 208 Господарського кодексу України суд дійшов висновку, що платник податків може правомірно реалізувати право на формування витрат та податкового кредиту з ПДВ у разі одночасного існування сукупності таких обставин як: 1) отримання від контрагента-постачальника первинних документів без дефекту форми, змісту (тобто відтворення всіх обов`язкових за законом реквізитів, з детальним описанням суті та показників господарської операції) чи походження (тобто створення документу реально існуючим суб`єктом права) або проведення операції списання безготівкових коштів з банківського рахунку в оплату вартості товару (роботи, послуги); 2) відсутність наміру на безпідставне одержання податкової вигоди; 3) реальне проведення платником податків господарської операції в умовах звичайної господарської діяльності, яка здійснюється з дотриманням засад розумності, виваженості, добросовісності, сумлінності та спрямована на отримання позитивного економічного результату; 4) настання події виникнення права на податковий кредит; 5) реєстрація контрагентом-постачальником податкової накладної в Реєстрі податкових накладних.

Відтак, до предмету доказування по спорі про законність рішення контролюючого органу з приводу самостійного визначення грошового зобов`язання платника з ПДВ входять перелічені вище обставини, а також обставини обґрунтованості, належності та достатності добутих контролюючим органом фактичних даних для доведення події скоєння податкових правопорушень заниження грошового зобов`язання з податку на прибуток та ПДВ.

Правовідносини з приводу справляння податку на прибуток з 01.01.2011 р. унормовані приписами розділу ІІІ Податкового кодексу України.

Так, згідно з п.п.134.1.1 ст.134 Податкового кодексу України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Отже, визначальне значення для обчислення податку на прибуток мають саме правила обрахування показників фінансової звітності, а відтак, правила обчислення доходу і витрат за ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

Разом із тим, суд вважає, що при обчисленні податку на прибуток мають також додатково враховуватись положення п.14.1.36 ст.14 Податкового кодексу України (стосовно змісту господарської діяльності) та положення ст.ст.215, 216, 228 Цивільного кодексу України і ст. ст. 207, 208 Господарського кодексу України (стосовно юридичних наслідків вчинення нікчемних правочинів).

Дослідивши приєднані до справи докази, суд з`ясував такі обставини спору.

Позивач (замовник) отримав від ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» (виконавець):

- За договором № МЦ-471/192-18 від 03 липня 2018 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Прогнозування показників фізико-механічних властивостей порід підґрунтя ГТС України».

Від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, а саме: генеральним директором ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» ОСОБА_1 та директором ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» ОСОБА_7 .

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 10 вересня 2018 р. на загальну суму 940 000,00 грн. і відповідно до якого ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 27 від 10.09.2018 р. на загальну суму 940 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1736 від 01 жовтня 2018 р. на суму 500 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн), № 1741 від 02 жовтня 2018 р. на суму 440 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 73 333,33 грн.)

- За договором № МЦ-437/10-18 від 12 березня 2018 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Математичне моделювання нестаціонарних процесів в розвідувальному бурінні на об`єктах ГТС України».

Від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, а саме: генеральним директором ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» ОСОБА_1 та директором ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» ОСОБА_7 .

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 09 липня 2018 р. на загальну суму 910 000,00 грн. і відповідно до якого ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 6 від 09.07.2018 р. на загальну суму 910 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 1247 від 19 липня 2018 р. на суму 910 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 151 666,67 грн).

- За договором № МЦ-436/9-18 від 12 березня 2018 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Математичне моделювання руслового процесу у водних потоках ГТС України».

Від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, а саме: генеральним директором ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» ОСОБА_1 та директором ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» ОСОБА_7 .

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 09 липня 2018 р. на загальну суму 890 000,00 грн. і відповідно до якого ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 09.07.2018 р. на загальну суму 890 000,00 грн..

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1323 від 01 серпня 2018 р. на суму 300 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 50 000,00 грн), № 1322 від 31 липня 2018 р. на суму 500 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн), № 1249 від 19 липня 2018 р. на суму 90 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 15 000 грн).

- За договором № МЦ-457/1-18 від 08 червня 2018 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Гідродинаміка бурових розчинів при бурінні свердловин для ГТП України».

Від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, а саме: генеральним директором ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» ОСОБА_1 та директором ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» ОСОБА_7 .

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт від 07 серпня 2018 р. на загальну суму 710 000,00 грн. і відповідно до якого ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 33 від 07.08.2018 р. на загальну суму 710 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1554 від 04 вересня 2018 р. на суму 200 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 33 333,33 грн), № 1569 від 05 вересня 2018 р. на суму 510 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 85 000,00 грн).

Також позивач (замовник) отримав від ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» (виконавець):

За договором № МЦ-445/8-17 від 11 грудня 2017 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Чисельний аналіз течії гідросумішей при бурінні» .

Від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, а саме: генеральним директором ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» ОСОБА_1 та директором ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» ОСОБА_5 .

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт 19 лютого 2018 р. на загальну суму 750 000,00 грн. і відповідно до якого ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 20 від 19.02.2018 р. на загальну суму 750 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», безготівкових коштів згідно з платіжним дорученням: № 374 від 06 березня 2018 р. на суму 750 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 125 000,00 грн).

За договором № МЦ-449/12-18 від 29 січня 2018 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Моделювання нестаціонарних процесів в призабійних зонах і стовбурах свердловин на об`єктах проектування ГТС України».

Від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, а саме: генеральним директором ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» ОСОБА_1 та директором ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ» ОСОБА_5 .

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт 30 березня 2018 р. на загальну суму 750 000,00 грн. і відповідно до якого ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 75 від 30.03.2018 р. на загальну суму 750 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 669 від 20 квітня 2018 р. на суму 400 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 66 666,66 грн), № 714 від 24 квітня 2018 р. на суму 350 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 58 333,33 грн).

Також позивач (замовник) отримав від ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД» (виконавець)

За договором № МЦ-480/52-18 від 21 серпня 2018 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Аналіз корозійної втоми бурильної колони ГТС України».

Від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, а саме: генеральним директором ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» ОСОБА_1 та директором ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД» ОСОБА_6 .

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт 02 жовтня 2018 р. на загальну суму 940 000,00 грн. і відповідно до якого ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 02.10.2018 р. на загальну суму 940 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 1999 від 08 листопада 2018 р. на суму 440 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 73 333,33 грн), № 1857 від 18 жовтня 2018 р. на суму 500 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн)

За договором № МЦ-472/205-18 від 21 серпня 2018 р., відповідно до технічного завдання (додаток № 3 до договору) роботи за темою «Нелінійна стохастична динаміка формування витрат води в річкових басейнах ГТС України».

Від імені сторін правочин було укладено уповноваженими особами, а саме: генеральним директором ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» ОСОБА_1 та директором ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД» ОСОБА_6 .

В межах згаданого правочину було проведено господарську операцію, яку оформлено актом здачі - приймання робіт 02 жовтня 2018 р. на загальну суму 960 000,00 грн. і відповідно до якого ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД», зобов`язання за договором було виконано в повному обсязі, роботи були передані ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень», зауваження на роботи відсутні.

Відповідно до вказаної господарської операції було складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 18 від 02.10.2018 р. на загальну суму 960 000,00 грн.

Зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт були виконані позивачем в повному обсязі шляхом перерахування на користь ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД», безготівкових коштів згідно з платіжними дорученнями: № 15616 від 12 листопада 2018 р. на суму 400 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 66 666,67 грн), № 2003 від 09 листопада 2018 р. на суму 400 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 66 666,67 грн), № 2000 від 08 листопада 2018 р. на суму 160 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 26 666,67 грн).

Фізично замовлені за договором роботи виконані у формі звітів, на паперових носіях та були фактично передані виконавцями позивачу разом з актами здачі-приймання робіт, про що свідчать підписи керівників на титульному аркуші звітів.

Таким чином, свої зобов`язання за договорами його сторонами виконано в повному обсязі та оформлено у відповідності до діючого цивільного і податкового законодавства, зокрема п. 201.1 ст.201 Податкового Кодексу України

Згадані вище документи за формою, змістом, підставами походження не містять явних та нездоланних дефектів, котрі б однозначно зумовлювали втрату юридичної сили і доказовості.

Судом встановлено, що позивач здійснює господарську діяльність з супроводження будівництва і обґрунтування експлуатації великих об`єктів енергетичного та гірничо-металургійного комплексів України, таких як гідроенергетичні та теплові станції, водогосподарські об`єкти, судноплавні споруди, споруди водопостачання промислових регіонів, гірничо-збагачувальні комбінати, вітрові станції, електричні підстанції, лінії електропередачі, об`єкти промислового і цивільного будівництва.

Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість 16.11.2009 р., що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію платника ПДВ № 100254765 та витягом № 397 з реєстру платників податку на додану вартість.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент здійснення господарських операцій позивач та його контрагенти ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД» були включені до Єдиного державного реєстру, перебували на обліку платників податків, а їх основні види діяльності відповідають характеру і предмету замовлених та виконаних робіт та безпосередньо пов`язані із господарською діяльністю позивача.

В подальшому вказані розробки були використані платником податків під час здійснення інженерно-геологічних вишукувань; лабораторних геотехнічних вишукувань; топографо-геодезичних досліджень; гідрогеологічних вишукувань; геофізичних досліджень; гідрологічних вишукувань; гідрометричних вишукування; авторського нагляду.

З огляду на наведене є очевидним зв`язок понесених позивачем витрат за операціями з ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД» з господарською діяльністю позивача.

Таким чином, витрати позивача фактично здійснені як компенсація вартості робіт, які придбані позивачем для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, і підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що передбачають реальні господарські операції, які відображаються в податковому обліку та які повинні спричиняти реальні зміни майнового стану позивача.

Водночас стверджуючи про існування події вчинення особою податкового правопорушення контролюючий орган посилався на отриману податкову інформацію стосовно діяльності контрагента позивача ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД».

Визначаючись з приводу правових підстав для кваліфікації цього документа як належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу вчинення особою податкового правопорушення, суд відзначає, що створення контролюючими органами письмового документа у формі Результатів опрацювання податкової інформації, Узагальнення податкової інформації (подібних чи аналогічних за змістом документів) відбувається поза межами ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк згідно з приписами ст.ст.20, 62, 75-86 Податкового кодексу України способами здійснення податкового контролю є перевірки та звірки.

Норми Податкового кодексу України не наділяють контролюючі органами повноваженнями на складання перелічених документів.

Відтак, суд не знаходить правових підстав для кваліфікації цього письмового документа контролюючого органу як доказу у справі про вчинення податкового правопорушення.

З огляду на наведене, посилання податкового органу акті перевірки на аналіз електронних баз даних, згідно яких зроблено висновок про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, вважаємо необґрунтованим, оскільки процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, підлягають документальній перевірці.

Доводи податкового органу щодо недостатності ресурсів у контрагентів позивача для виконання господарських операцій, також є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються лише на аналізі звітності з ПДВ, а підприємства не позбавлені можливості залучати до робіт осіб за цивільно-правовими договорами, або замовляти роботи у юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які не є платниками ПДВ, а під час проведення перевірки встановлено факт здійснення відповідних робіт, а також підтверджено отримання реального результату в процесі зазначеної діяльності.

Судом встановлено, що для виготовлення замовлених позивачем робіт, що являють собою математичні обчислення та аналітичні матеріали у формі звітів, не потрібно закуповувати будь-які витратні матеріали, не потрібна наявність виробничих та складських приміщень, транспортних засобів тощо.

Таким чином, посилання ревізорів-інспекторів на відсутність у контрагентів позивача власних або орендованих складських приміщень, угоди зберігання ТМЦ, відомості про місцезнаходження складів, інформації про транспортування та надання в оренду транспортних засобів, інформації про власні або орендовані фонди, що необхідно для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства, як на факт, що підтверджує нереальність здійснення господарської операції є безпідставною.

Крім того ч. 1 ст. 67 Конституції України встановлене наступне: «Кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом».

Судова практика, як Європейського суду з прав людини, так і Верховного суду України наполягає на застосуванні судами правила індивідуальної відповідальності платника податків, у зв`язку з котрим добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом, а притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії є неприпустимим (доктрина презумпції добросовісності платника податків).

Так згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку. Тобто, платник податку несе самостійну відповідальність за порушення ним правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватись на третіх осіб, в тому числі і на його контрагентів.

Таким чином, формування суб`єктом господарювання податкового кредиту не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

Законодавство України, не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальності та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив:

« 70. І, нарешті, що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

71. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу N 1».

Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також суд визнає необґрунтованими посилання відповідача на неможливість ідентифікувати особу, яка виконала дані звіти що на його думку є порушенням ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» з огляду на наступне.

Учасниками вказаних господарських операцій є юридичні особи ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» та ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», ТОВ «КОЛОРІ ТРЕЙД, ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ».

З матеріалів справи вбачається, що результати робіт складені у формі звітів і містять всі офіційні реквізити означених юридичних осіб, підписи керівників та печатки юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Звіти виконані на замовлення позивача є предметом договорів підряду та являють собою результат виконаних робіт.

Сторони договору оформлюють результат робіт в довільній формі, яка влаштовує сторони договору.

Відповідно звіти не є первинними бухгалтерськими документами в розумінні ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а відтак жодним законодавчим актом не встановлено будь-якої спеціальної форми для оформлення звітів, як результату виконаних робіт (обов`язкової наявності підписів, зазначення обов`язкових реквізитів тощо).

Таким чином, наявності у звітах офіційних реквізитів юридичних осіб, підписів керівників юридичних осіб та печаток юридичних осіб достатньо для встановлення безпосередніх учасників господарської операції.

Отже, наданими позивачем до справи матеріалами підтверджено факт виконання позивачем та контрагентами позивача зобов`язань за спірними правочинами. Копії первинних і розрахункових документів не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 44, 201 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Таким чином, фактичні обставини об`єктивно засвідчують здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентами і правомірність нарахування податкового кредиту та віднесення відповідних сум до складу валових витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин.

Разом з тим, відповідач не наводить ґрунтовних доводів щодо відсутності або істотних недоліків первинних документів, складених за спірними господарськими операціями, які б могли вплинути на податковий облік господарських операцій, на виконання яких їх було складено.

Надані позивачем документи, підтверджують реальність господарських операцій у спірних правовідносинах, а понесення позивачем витрат у спірних правовідносинах шляхом вибуття безготівкових коштів з його власності (в оплату отриманих послуг) свідчить про відсутність наміру безпідставно отримати податкову вигоду.

Надані позивачем первинні документи у повній мірі розкривають зміст господарських операцій, а тому посилання відповідача на те, що подані платником документи не дозволяють встановити реальність виконання вказаних операцій є помилковими.

Щодо посилань відповідача на відсутність у контрагентів позивача спеціальних дозволів та ліцензій, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 554 «Деякі питання професійної атестації відповідальних виконавців видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури», суд зазначає наступне.

Вказану постанову було прийнято на виконання:

- статті 17 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідно до якої: «Відповідальні виконавці окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, проходять професійну атестацію. Перелік таких видів робіт (послуг) і порядок професійної атестації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Громадянам, які пройшли професійну атестацію, видається відповідний кваліфікаційний сертифікат.»

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 554, відповідальні виконавці окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури (далі - виконавці), - архітектор, інженер-проектувальник, інженер технічного нагляду та експерт.

- статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка вказує яка саме документація має виготовлятися вказаними вище виконавцями, що мають відповідний кваліфікаційний сертифікат. Відповідно до наведеної статті це є проектна документація на будівництво.

Однак, результатом замовлених позивачем робіт не є проектна документація на будівництво, а є математичне моделювання певних фізичних процесів в гідроспорудах, що виконується не архітекторами, інженерами-проектувальниками, інженерами технічного нагляду, а фахівцями в галузі математики та фізики та ІТ-фахівцями, а відтак ніякої сертифікації виконання даних робіт не потребує.

Посилання контролюючого органу щодо наявності у ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» можливості виконати роботи власними силами, слід визнати недоведеним, оскільки, як з`ясовано судом з відомостей штатного розкладу у штаті позивача є фахівці в галузі інженерної геодезії та гідрології, інженерної геології, вишукувальних і будівельних робіт.

Замовлені за наведеними вище договорами роботи не є проектними роботами, являють собою математичне моделювання фізичних процесів, що здійснюється фахівцями з математики та ІТ-фахівцями. Такі спеціалісти у штаті ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» відсутні.

Також суд не вбачає порушень позивачем податкового законодавства в тому, що його контрагенти, зокрема ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», придбавали у своїх субпідрядників роботи за значно нижчими цінами порівняно з тими за якими вказані роботи були в подальшому реалізовані позивачу з огляду на наступне.

Твердження відповідача щодо ринкової ціни придбаних у ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» робіт обґрунтовуються лише однією із складових частин собівартості - придбанні робіт у окремих контрагентів.

Відповідачем не досліджено та не надано доказів щодо ціноутворення контрагентів ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень»

Крім того, відповідно до п.п. 133.1.1. п. 133.1. ст. 133. ПК України, платниками податку на прибуток - резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами.

Тобто контрагенти позивача, та їх контрагенти є платниками податку на прибуток.

Відповідно до п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст.. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

З огляду на наведені положення різниця між ціною за якою ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ» реалізовували роботи ТОВ «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» та ціною за якою вказані роботи були ними придбані є об`єктом оподаткування податком на прибуток отриманий ТОВ «СЛІМ КОМПАНІ», ТОВ «АРІАНТ ІНВЕСТ КОМПАНІ», який останні були повинні сплатити відповідно до діючого законодавства.

Згідно пунктів 36.1, 36.5 статті 36, пункту 38.1 статті 38, пункту 44.1 статті 44, пункту 47.1 статті 47, пункту 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, обчислення, декларування та/або сплата суми податку та збору є персональним податковим обов`язком кожного окремого платника податків, який і несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку.

Вказане положення узгоджується із закріпленим статтею 61 Конституції України принципом індивідуальної юридичної відповідальності.

Приєднаними до справи документами засвідчено, що позивачем були понесені видатки у зносинах з контрагентом. Обставини цих видатків згідно з текстом Акту перевірки не є фактичною підставою для винесення контролюючим органом оскаржених рішень.

Розв`язуючи спір, суд враховує, що за визначенням ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

У розумінні ст. 1 цього ж закону активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.

Законом чітко не передбачено моменту переходу права власності на кошти (як готівкові, так і безготівкові), тому суд вважає, що фізичне передання коштів у володіння іншого самостійного та незалежного суб`єкта права у межах господарської діяльності платника означає зменшення активів і є понесенням витрат.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, що у спірних правовідносинах позивач діяв не у межах господарської діяльності, то суд не знаходить підстав для кваліфікації проведених безготівкових розрахунків з контрагентами постачальниками інакше ніж понесення витрат.

В силу приписів ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України, ст. ст. 86, 109 Податкового кодексу України суду при вирішенні спору з приводу відповідності закону рішення контролюючого органу про визначення платнику податків грошових зобов`язань належить перевірити чи достатнім поза розумним сумнівом є обсяг добутих контролюючим органом доказів для підтвердження факту вчинення податкового правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи викладене вище, суд доходить висновку, що покладені в основу спірних рішень судження контролюючого органу не підтверджені належними та допустимими у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказами, а, отже, зібрані контролюючим органом докази є недостатніми для висновку про вчинення особою податкового правопорушення у розумінні ст.109 Податкового кодексу України.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 10 квітня 2019 р. форми «Р» № 1, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська. 46), яким товариству з обмеженою відповідальністю «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» (місце знаходження: 61166, м. Харків, пр. Науки. 9, код 36647332) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів у розмірі 100 780,00 грн. (за податковим зобов`язанням 80 624,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 20 156,00 грн.).

Визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення -рішення від 10 квітня 2019 р. форми «П» № 1, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, Харків, вул. Пушкінська, 46) яким товариству з обмеженою відповідальністю «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» (місце знаходження: 61166, м. Харків, пр. Науки. 9, код 36647332) зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 300 288,00 грн.;

Визнати протиправним і скасувати в повному обсязі податкове повідомлення - рішення від 10 квітня 2019 р. форми «Р» № 1, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська.46), яким товариству з обмеженою відповідальністю «Міжвідомчий центр інженерних досліджень» (місце знаходження: 61166, м. Харків, пр. Науки. 9, код 36647332) збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 1 427 083,75 грн. (за податковим зобов`язанням 1 141 667,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 285 416,75 грн.).

Стягнути з Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжвідомчий центр інженерних досліджень" (просп. Науки, буд. 9,м. Харків,61166, ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в загальному розмірі 19210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 03.09.2019 року.

Суддя Кухар М.Д.