Справа № 357/6978/19
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2019-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/6978/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Сінчук О. С.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області ДПП рядового поліції Сорока Костянтна Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 07.06.2019 року поліцейським Сорока К.В.. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 587252, якою на позивача накладено штраф в розмірі 1020 грн., за те що він 07.06.2019 року о 21 год. 55 хв. керував автомобілем Mitsubisi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 на вул.Леваневського, 26 д, в м.Біла Церква, здійснив зупинку транспортного засобу на місці, що позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 та дорожньою розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, чим порушив п.8.4 г ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.5 ст.122 КУпАП. Позивач заперечує дані обставини, вказує на ряд порушень, що допустив інспектор при складанні постанови та просив суд скасувати постанову серії ДП 18 № 587252 від 07.06.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, направив суду відзив на позов з додатком доказів в підтвердження своєї позиції по справі. Відповідачем надано відеозапис події.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 07.06.2019 поліцейським Сорока К.В. було прийнято постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 587252, відповідно до якої гр. ОСОБА_1 було притягненно до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 1020 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 07.06.2019 року о 21 год. 55 хв. керував автомобілем Mitsubisi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Леваневського, 26 д, в м.Біла Церква, та здійснив зупинку транспортного засобу на місці, що позначено дорожнім знаком 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього 7.17 та дорожньою розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, чим порушив п.8.4 г ПДР, що стверджується копією цієї постанови (а.с.6).

Позивач заперечує свою вину та вказує, що відповідач, розглядаючи адміністративну справу на місці, не склав протокол про адміністративне правопорушення, не надав можливість позивачу користуватися юридичною допомогою, не надав можливість подати заперечення чи зауваження. Відповідач притягнув до відповідальності саме ОСОБА_1 , а до інших водіїв порушників у поліцейського питань не виникло. Відповідач мав розглянути справу за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адмінправопорушення.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 5 ст.122 КУпАП - зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В постанові про притягнення позивача до адмінвідповідальності вказується на порушення ним п. 8.4 г ПДР України.

Згідно п.8.4 г ПДР України - дорожні знаки поділяються на групи: г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Відповідач у відзиві зазначив, що позивач хибно стверджує, що його зупинили безпідставно. Позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Відповідно до винесеної відповідачем Постанови, 07.06.2019р. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку транспортного засобу на місці, що позначено відповідним дорожнім знаками 5.38 з додатковою табличкою 7.17 та дорожньою розміткою 1.30, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю, чим порушив п. 8.4.г) ПДР за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 5 ст. 122 КУпАП. Обставини порушення позивачем ПДР та оцінка доказів здійснена відповідачем в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом з пристрою з функцією фото- кінозйомки. Крім того, позивач надаючи пояснення у справі, визнав факт вчиненого ним правопорушення, а отже вина особи є доведеною та в розумінні ст. 77 КАС України не потребує додаткового доказування, оскільки пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності є безпосереднім доказом у справі, зокрема, факт виконання зупинки з порушенням ПДР, також, підтверджується вищезазначеним відеозаписом. При зупиненні позивач жодних клопотань не заявляв, інспектор здійснив дослідження та оцінку доказів та повідомив позивача про прийняте рішення, вказав розмір штрафу. Відповідач не повинен складати протокол, відкладати розгляд адміністративної справи.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктами 1.1. 1.9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України 'Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

Пунктом 8.1 ПДР встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно п. 34.1.30 розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка 1.30 додаток 2 до ПДР позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Згідно п. 15.1 ПДР зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися в спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем не доведено та не надано доказів на підтвердження своїх посилань про винесення інспектором патрульної поліції постанови серії ДП 18 № 587252 від 07.06.2019 року з порушеннями та невідповідно до чинного законодавства України.

Натомість, суд приходить до висновку про те, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 587252 від 07.06.2019 року винесена інспектором патрульної поліції на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України.

Слід зазначити, що відповідач, в особі поліцейського Сороки К.В., здійснюючи патрулювання визначеної території по м. Біла Церква, безпосередньо став свідком вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що виразилось у порушенні правил зупинки та стоянки, у здійсненні зупинки транспортного засобу на місці, що позначено відповідним дорожнім знаком про зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю. Позивач, окрім своїх власних пояснень, не надав жодного доказу своїх позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції статті 122 ч. 5 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Обставини вчинення правопорушення, викладені у винесеній відповідачем постанові

серії ДП 18 № 587252 від 07.06.2019 року у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності та особу, яка склала постанову.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою ст.258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справ і накладення штрафу інспекторами поліції, фактично, відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яку притягнено до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Керуючись ч.5ст.122, ст.280, 283, 286 КУпАП, ст.ст. 2,6,19,77,78,159,242-246,250, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м.Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області ДПП рядового поліції Сорока Костянтина Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

СуддяО. Я. Ярмола