Справа № 160/5954/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 вересня 2019 року Справа № 160/5954/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши в м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
26.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
18.07.2019 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надійшов відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 07.06.2013 року і отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 року (надалі - Закон №1058-ІV), враховуючи норми статі 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року (надалі - Закон №796-ХІІ). 21.05.2019 року заявником надана заява про перерахунок пенсії згідно ч. 3 ст.57 Закону №796-ХІІ. До заяви надана довідка про заробітну плату № 123 видану 18.04.2019 року Петропавлівською районною радою Дніпропетровської області. Відповідно до довідки про заробітну плату № 123 видану 18.04.2019 року Петропавлівською районною радою Дніпропетровської області, заявнику проведено перерахунок пенсії по заробітній платі за липень 1987 року. Розмір пенсії внаслідок перерахунку складає 1667,82 грн., при цьому, станом на 01.06.2019 року заявник отримував пенсію у розмірі 1681,75 грн. Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Враховуючи вище викладене, проводити перерахунок пенсії відповідно до ч. З ст. 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є недоцільним, у зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 07.06.2013 року і отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 року (надалі - Закон №1058-ІV), враховуючи норми статі 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року (надалі - Закон №796-ХІІ).
21.05.2019 року позивачем надана заява про перерахунок пенсії згідно ч. 3 ст. 57 Закону №796-ХІІ. До заяви надана довідка про заробітну плату № 123 видану 18.04.2019 року Петропавлівською районною радою Дніпропетровської області.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 11.06.2019 року № 587 ОСОБА_1 відмовлено в проведенні такого перерахунку у зв`язку з наступним.
Відповідно до довідки про заробітну плату № 123 видану 18.04.2019 року Петропавлівською районною радою Дніпропетровської області, заявнику проведено перерахунок пенсії по заробітній платі за липень 1987 року, розмір пенсії на день набрання чинності вищезазначеним Законом складав 168 грн.
Розрахунок частини розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом:
1935,81 грн. - середній заробіток для обчислення пенсії;
193,58 грн. - розмір пенсії за віком;
1135,42 грн. - доплата до прожиткового мінімуму.
Розмір пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" складає 1497,00 грн. (1329,00+168,00) Розрахунок загального розміру пенсії після перерахунку: 1497,00 грн.+170,82 грн.= 1667.82 грн., де:
1497,00 грн. - розмір пенсії відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
170,82 грн. - додаткова пенсія потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, ліквідатор.
Розмір пенсії внаслідок перерахунку складає 1667,82 грн., при цьому, станом на 01.06.2019 року заявник отримував пенсію у розмірі 1681,75 грн.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Не погодившись з такими діями відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 07.06.2013 року і отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09.07.2003 року (надалі - Закон №1058-ІV), враховуючи норми статі 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ від 28.02.1991 року.
Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме працював водієм у період з 17.06.1987 року по 17.07.1987 року, що підтверджується довідкою № 303, яка міститься в матеріалах пенсійної справи.
Таким чином, позивач перебував на територіях радіоактивного забруднення 30 днів.
Статтею 27 Закону № 1058-VI вказана формула, за якою визначається розмір пенсії за віком, а саме:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Статтею 40 цього Закону визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною другою статті 27 Закону № 1058-VI передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Раніше діючим законодавством вважається Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991року № 1788-XII, статтею 19 якого визначено, що пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.
Норми ч. 2 ст. 27 цього Закону кореспондуються з нормами, встановленими статтею 57 Закону N 796-ХІІ щодо обчислення середньомісячного заробітку.
Статтею 57 Закону N 796-ХІІ вказано, що у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-VI за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.
Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:
менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців;
не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;
менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.
Тобто частиною 2 та 3 статті 57 Закону N 796-ХІІ передбачено особливі пільги потерпілим від Чорнобильської катастрофи при обчисленні пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1058-VI, а саме надано право враховувати середньомісячний фактичний заробіток за час роботи на територіях радіоактивного забруднення за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення для обчислення пенсії, але тільки у випадку призначення пенсії за ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI (частина пенсії призначається за нормами Закону № 1788-XII, інша частина пенсії за період страхового стажу набутого після набрання чинності Закону № 1058-VI обчислюється за нормами цього Закону).
Таким чином, вищенаведене нормативно-правове обґрунтування дає можливість зробити висновок, що обчислення заробітної плати, з якої визначається пенсія, особам 2, 3, 4 категорії, що працювали на територіях радіоактивного забруднення, можливо із врахуванням середньомісячного фактичного заробітку, отриманого під час виконання роботи на територіях радіоактивного забруднення, виключно із застосуванням положень ч. 2 ст. 27 Закону № 1058-VI та ч. 3 ст. 57 Закону N 796-ХІІ.
Враховуючи те, що позивач не віднесений до категорії 1 та не має інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, отриманого від ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, він має право на обчислення пенсії за віком (зі зменшенням пенсійного віку) за його бажанням або відповідно до ст. 40 Закону № 1058-VI із врахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року та заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв, або із застосуванням ч. 2 ст. 27 Закону № 1058, ч. 3 ст. 57 Закону N 796-ХІІ, ст. 19 Закону № 1788-XII.
Отже, аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС за роботу в зоні відчуження із розрахунку за липень 1987 року на підставі довідки № 123 від 18.04.2019 року на підставі ч. 3 ст. 57 Закону N 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», проте виключно з урахуванням положень частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, враховуючи норми ст. 19 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який застосовувався до 01.01.2004 р., максимальний розмір пенсії визначений за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р., обчислений за раніше діючим законодавством, не може перевищувати трьох мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» від 15.04.2003 р. №544 мінімальний розмір пенсій, передбачений для обчислення трудових пенсій за віком, підвищено до 50 гривень. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 р. №1783 мінімальний розмір пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» підвищено на 12 відсотків (з урахуванням цільової допомоги).
З огляду на зазначене, максимальний розмір пенсії за віком, обчисленої за раніше діючим законодавством, відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не може перевищувати 168 грн (50 грн х 3+12%).
Тобто, частина розміру пенсії, визначена відповідно до раніше діючого законодавства, згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за період страхового стажу, набутого до 01.01.2004 р., а саме з врахуванням заробітку, отриманого за роботу в зоні відчуження, не може перевищувати 168 гривень.
Суд зазначає, що вказані норми неконституційними не визнавались та не вступають у колізію з іншими приписами нормативно-правових актів в частині визначення максимального розміру пенсії, тому повинні виконуватись із застосуванням обмеженням максимального розміру пенсії за віком.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на проведення перерахунку пенсії в порядку визначеному ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у липні 1987 року на підставі довідки № 123 від 18.04.2019 року.
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону №796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку.
З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсії» N 2148-VIII від 03.10.2017 у статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пункт 2 доповнено словами і цифрами "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У зв`язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону №796-ХІІ.
Аналіз викладеного положення закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.
Водночас, порядок перерахунку пенсій Законом №796-XII не встановлений, що є підставою для застосування судом при розгляді цього публічно-правового спору аналогії закону на підставі частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ознакам, передбаченим вказаною процесуальною нормою, відповідає абзац 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-IV, зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1% визначеної законом її розрахункової величини.
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону №796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Таким чином, особи, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи мають право на перерахунок пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом від 06.02.2018 (справа № 560/675/17, провадження № К/9901/684/17).
Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на позивача розповсюджуються пільги, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для осіб, віднесених до 2 категорії, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому позивач має право на збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений частиною 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ стаж роботи, тобто понад 20 років (для чоловіків), але не вище 75 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Щодо дати, з якої Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повинно здійснити позивачу перерахунок пенсії, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
З заявою щодо обчислення пенсії з врахуванням заробітної плати за період роботи у зоні відчуження позивач звернувся 21.05.2019 року, а тому перерахунок пенсії необхідно проводити з 01.06.2019 року.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію у згідно з його розрахунком, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки проведення таких розрахунків є виключною компетенцією відповідача.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.
Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, починаючи з 01.06.2019 року відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, але не вище 75 процентів заробітку, із визначенням середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії на підставі довідки № 123 від 18.04.2019 року у відповідності до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII на підставі ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням раніше проведених виплат ".
В задоволенні решти вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна