Справа № 308/7418/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7418/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Боти О.І.,

позивача ОСОБА_1. ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Секереша Михайла Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить визнати протиправними дії поліцейського взводу 1 роти 4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Секереша Михайла Михайловича та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 12.12.2018 серії НК №393438.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач керував транспортним засобом "FIAT DOBLO, на перехресті вул. Берчені-Підгірна-Лучкая, по вул. Підгірна, проїхав на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3е Правил дорожнього руху та позивача визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено грошовий штраф у розмірі 425,00 грн. Вважає, що застосоване стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на те, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, така складалася без врахування його пояснень та конкретної дорожньої обстановки, скупчення потоку інших автомобілів, інтенсивності руху.

Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Окрім цього вказує, що поліцейський, в порушення вимог чинного законодавства, не дивлячись на те, що позивачем не порушено жодних правил дорожнього руху України й не було створено аварійно-небезпечної ситуації ,перевищив свої службові повноваження, зупинив позивача та незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, та пояснив, що на заборонений сигнал світлофора, як вказано в оскаржуваній постанові, не проїжджав. Позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду справи, в тому числі й шляхом виклику через веб-портал Судова влада України..

Заслухавши позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.12.2018 поліцейським взводу 1 роти 4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Секерешем М.М. винесено постанову серії НК №393438, якою на ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Із вказаної постанови вбачається, що 12.12.2018 о 17 год. 50 хв. в м. Ужгород на перехресті вул. Берчені-Підгірна-Лучкая, по вул. Підгірна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "FIAT DOBLO, проїхав на заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3е Правил дорожнього руху і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Як зазначає позивач, застосоване відносно нього оскаржуваної постановою стягнення у вигляді штрафу є незаконним, неправомірним та необґрунтованим з огляду на відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідач зафіксував в Постанов серії НК №393438 відомості, які не відповідають дійсності, а в діях позивача відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, що відповідачем доказів на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності надано не було, з огляду на те, що своїми діями ОСОБА_1 не порушив п. 8.7.3е ПДР України, а отже і не скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 4 Управління патрульної поліції в Закарпатській області Секереша Михайла Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №393438 від 12.12.2018 відносно ОСОБА_1 скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та проголошено о 16 год. 15 хв. 21 серпня 2019 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов