Справа № 824/5/19-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/5/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш В.О.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

14 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Франовської К.С. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Красноголової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, пов`язаних з відмовою у зарахуванні ОСОБА_1 до спеціального страхового стажу на пільгових умовах - один місяць роботи за півтора місяці - період роботи з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року на посаді помічника машиніста тепловоза на залізничній станції Пурпе локомотивного депо Сургут Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації, який відноситься до району Крайньої Півночі; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального страхового стажу на пільгових умовах - один місяць роботи за півтора місяці - період роботи з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року на посаді помічника машиніста тепловоза на залізничній станції Пурпе локомотивного депо Сургут Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації, який відноситься до району Крайньої Півночі.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що період його роботи в якості помічника машиніста тепловоза в локомотивному депо Сургут Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року слід зарахувати до страхового стажу на пільгових умовах з розрахунку один місяць роботи за півтора місяця.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали пенсійної справи позивача та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою №9/3 про призначення пенсії за вислугу років. До заяви додано: копія паспорта; копія РНОКПП; рахунок в установі банку; фото; копія трудової книжки; копія свідоцтва, диплому про навчання в навчальних закладах; копія військового квитка; копія свідоцтва про народження дітей; копія свідоцтва про зміну прізвища; документи про стаж; довідка про заробітку плату (а.с. 43).

Розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30.03.2017 року №68 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с. 42).

Листом від 03.04.2017 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про те, що його спеціальний стаж складає 12 років 5 місяців 5 днів, а загальний стаж - 22 роки 3 місяці 9 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу 12 років 6 місяців та страхового стажу 26 років, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Повідомлено, що право на пенсійне забезпечення згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач набуде при досягненні 60 років (а.с. 44).

29.11.2018 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про зарахування до стажу в пільговому обчисленні періоду роботи помічником машиніста тепловоза по залізничній станції Пурпе локомотивного депо Сургут Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року з розрахунку один місяць роботи за півтора місяця (а.с. 25-27).

Листом від 12.12.2018 року №995/М-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про те, що підстави для зарахування до його страхового стажу періоду роботи з 18.12.1985 року по 28.05.1986 року в пільговому обчисленні відсутні та відповідно право на призначення пенсії на пільгових умовах відсутнє (умови набуття права на пенсію за вислугу років та пенсію за віком на пільгових умовах викладені в листі Головного управління від 02.07.2018 №533/М-11/13). Вказана відмова обґрунтована тим, що період роботи з 18.12.1985 року по 28.05.1986 року зараховано до страхового стажу в одинарному обчисленні, оскільки незважаючи на те, що в документах зазначено періоди роботи в районах Крайньої Півночі, однак відсутня інформація про укладення строкового трудового договору та користування пільгами у цей період (а.с. 28).

Не погодившись з вказаною відповіддю, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно відмовив у зарахуванні позивачу до спеціального страхового стажу на пільгових умовах - один місяць роботи за півтора місяці у зв`язку з відсутністю документального підтвердження користування позивачем пільгами, що передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в період роботи з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи також з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.

Так, абз. 16 п. "б" ч.1 ст. 13 Закону №1788-XII визначено наступні умови: з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок.

Таким чином, для призначення пенсії за вислугу років на момент звернення із заявою про призначення пенсії від 04.01.2017 року позивачу необхідно мати вік 55 років, загальний страховий стаж 26 років, спеціальний стаж 12 років 6 місяців.

Водночас, відповідно до розрахунку стажу №п/с68, загальний стаж позивача становить 22 роки 3 місяці 10 днів, в тому числі: локомотивна бригада - 12 років 5 місяців 6 днів; військова служба - 2 роки 0 місяців 28 днів; страховий стаж з 01.07.2000 року - 5 років 5 місяців 6 днів; загальний стаж після 2004 року - 2 роки 2 місяці 6 днів (а.с. 42, зворот).

Як встановлено з позовної заяви, позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати період роботи з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року на пільгових умовах - один місяць роботи за півтора місяці - до спеціального страхового стажу, тобто до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років згідно з п."а" ст. 55 Закону №1788-XII.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зарахування позивачу до спеціального страхового стажу період роботи з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року із розрахунку один місяць роботи за півтора місяці, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, однією з обов`язкових умов для пільгового обчислення страхового стажу в кратному обчисленні за період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, є документальне підтвердження користування пільгами.

Статтями 1- 4 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності.

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Таким чином, вказаним вище Указом передбачено, що кратне обчислення стажу застосовується для обчислення стажу, який дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Водночас, як встановлено з пенсійної справи ОСОБА_1 , позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно п. "а" до ст.2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії:

- за віком;

- по інвалідності;

- в разі втрати годувальника;

- за вислугу років.

Таким чином, пенсія за вислугу років є окремим видом трудової пенсії, для призначення якої законом визначено окремі умови.

Згідно з позовними вимогами позивач просить зарахувати йому період роботи з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року на посаді помічника машиніста тепловоза на залізничній станції Пурпе локомотивного депо Сургут Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, із розрахунку один місяць роботи за півтора місяці.

При цьому ОСОБА_1 не просить суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років або за віком.

На виконання постанови Ради Міністрів СРСР "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 р. "Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" від 10 листопада 1967 р. № 1029 затверджено Інструкцію про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (далі - Інструкція).

Відповідно до п."б" ст.43 Інструкції загальний стаж роботи, що дає право на отримання пенсії обчислюється за період роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі в наступному порядку: пенсій за вислугу років - за період з 1 березня 1960 року один рік роботи зараховується за один рік; за період з 1 серпня 1945 року до 1 березня 1960 року один рік роботи зараховується за два роки роботи, якщо працівник мав право на пільги відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 1 серпня 1945 року, постановою РНК СРСР 18 листопада 1945 року № 2927 або відповідно до іншими рішеннями Уряду СРСР; за період роботи до 1 серпня 1945 року - за раніше законодавством, що діяло раніше.

З урахуванням наведених положень Інструкції, період роботи позивача з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року на посаді помічника машиніста тепловоза на залізничній станції Пурпе локомотивного депо Сургут Тюменської області Ханти-Мансійського автономного округу Російської Федерації підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, із розрахунку один рік роботи за один рік роботи.

Отже, позовні вимоги щодо зарахування періоду роботи позивача на посаді помічника машиніста тепловоза з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року до спеціального страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років згідно з п."а" ст. 55 Закону №1788-XII із розрахунку один місяць роботи за півтора місяці задоволенню не підлягають.

Водночас, у разі звернення позивача до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком або по інвалідності, період роботи ОСОБА_1 з 18.12.1985 року по 29.05.1986 року може бути зарахований у кратному обчисленні за умови подання документів, що підтверджують користування пільгами, що передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 серпня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Франовська К.С. Мацький Є.М.