Справа № 640/12136/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2019 року м. Київ № 640/12136/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про забезпечення позову, подану відповідно до ч.2 ст.153 КАС України (до пред`явлення позову), -

ВСТАНОВИВ:

22.07.2019 року до суду Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг подано заяву про забезпечення позову. Заяву подано відповідно до ч.2 ст.153 КАС України (до пред`явлення позову), в якій просить забезпечити позовну заяву шляхом зобов`язання Державної казначейської служби України відновити операції на рахунках Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Дана заява обґрунтована тим, що не здійснюючи безспірного списання за виконавчим листом Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.09.2018 року у справі №2а-17600/12/2670 та протиправно не відновлюючи операцій на рахунку Нацкомфінпослуг, в листі від 03.07.2019 року №13-06-06/11439 Казначейство зазначило, що вимагає від Нацкомфінпослуг надати інформацію щодо виконання Виконавчого листа у визначений Казначейством спосіб за кодом програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 5501010 (керівництво та управління у сфері ринків фінансових послуг) та кодом економічної класифікації видатків бюджету 2111 (заробітна плата) з рахунку Нацкомфінпослуг № НОМЕР_1 у відповідності до п.28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

Нацкомфінпослуг зазначає, що Казначейство здійснило неправомірні дії які призвели до порушення прав Нацкомфінпослуг щодо неможливості вільного користування грошовими коштами на її рахунках та своєчасно виконувати бюджетні зобов`язання, в зв`язку з чим просила відновити операції (проведення платежів) на рахунках Нацкомфінпослуг та припинити дії, що порушують права Нацкомфінпослуг щодо вільного користування грошовими коштами на її рахунках.

Заявник вказує, що після звернення до Казначейства, останнє не відновлює операцій на рахунках Нацкомфінпослуг, в результаті чого з 19.06.2019 року по дату звернення з даною заявою у Нацкомфінпослуг відсутня можливість здійснювати оплату за операціями, зокрема оплату на поштові витрати, що призводить до блокування роботи органу незаконними діями Казначейства. При тому, що зупинення операцій на рахунках жодним чином не впливає на безспірне списання Казначейством коштів з рахунку Нацкомфінпослуг, тобто вчинені дії не забезпечують виконання виконавчого листа.

Ухвалою суду від 24.07.2019 року викликано представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову.

Ухвалою суду від 06.08.2019 року призначено судове засідання з розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову та викликано для участі в судовому засіданні представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та представника Державної казначейської служби України.

У судовому засіданні 15.08.2019 року суд ухвалив проводити подальший розгляд заяви без участі сторін в письмовому провадженні.

Суд, за наслідком розгляду заяви про забезпечення позову, вважає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до положень статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з приписами статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого має бути поданий позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду у разі задоволення позову; для задоволення судом заяви про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 КАС України.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен пересвідчитися в тому чи існує реальна загроза невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Суд звертає увагу, що заяву про забезпечення позову було подано 22.07.2019 року до пред`явлення позову, зареєстровано та передано судді, однак в цей же день до суду було подано позовну заяву, яку теж зареєстровано та передано іншому судді відповідно до протоколу розподілу адміністративної справи між суддями.

Враховуючи строки розгляду заяви про забезпечення позову, важливість вирішення питання для заявника, суд вважає за можливе завершити розгляд даної заяви у відповідності до ст.154 КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З аналізу вказаних норм вбачається, що прийняття рішення про забезпечення позову доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля та витрати для відновлення прав та інтересів позивача або є очевидними ознаками протиправності оскаржуваного рішення та порушення прав позивача цим рішенням.

Однак, заявником не обґрунтовано наявність жодної із зазначених підстав можливості вжиття заходів забезпечення позову, та не надано доказів, з яких би суд міг пересвідчитись про можливість існування таких підстав.

Як вбачається з пояснень Державної казначейської служби України, станом на день розгляду заяви про забезпечення позову операції по рахункам Нацкомфінпослуг у зв`язку з виконанням виконавчого листа по справі №2а-17600/12/2670 відновлені, тому обставини про які зазначає заявник не існують, скільки виконавчий лист по зазначеній справі після спливу двомісячного терміну підлягає виконанню за рахунок бюджетної програми 3504040, що і слугувало підставою для відновлення операцій на рахунках боржника.

Дана обставина також підтверджується заявником у поданих додаткових пояснення, в яких зазначено, що відновлюючи операції на рахунках та зазначаючи, що у разі встановлення боржнику відповідних асигнувань, за рахунок яких можливе виконання рішення суду операції на рахунках знову будуть зупинені, Казначейство таким чином на думку заявника намагається ухилитися від відповідальності за свої дії.

Разом із тим, суд вказує, що доводи заявника про протиправність дій Казначейство зводяться до того, що Казначейство здійснило безспірне списання грошових коштів на користь ОСОБА_1 на виконання рішення суду у справі №826/3284/18, тобто було здійснено виконання виконавчого листа, який надійшов пізніше, що є порушенням порядку черговості виконання Казначейством судових рішень.

Суд дійшов до висновку, що наведені доводи не спростовують факту відновлення операцій по рахункам Нацкомфінпослуг, які були заблоковані у зв`язку з виконанням виконавчого листа по справі №2а-17600/12/2670, при цьому посилання заявника на можливість їх повторного блокування є припущенням та не підтверджується жодними доказами.

Крім того, посилання заявника на вчинення дій Казначейством з примусового виконання рішень судів по іншим справам підлягає оцінці в рамках окремого позовного провадження.

Також, наявність та відсутність підстав, їх правомірність щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2 буде оцінено під час розгляду справи по суті, ознак очевидної протиправності дані дії наразі не містять.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.14 КАС України Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд, аналізуючи наведені норми чинного законодавства дійшов до висновку, що задоволення заяви про забезпечення позову у спосіб зазначений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг порушує принцип сталості судового рішення, обгрунтовані очікування сторони, на користь якої таке рішення ухвалено та гарантії щодо його виконання.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову можливе, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, однак заява позивача не містить посилань, доказів чи обгрунтованих тверджень щодо очевидної протиправності дій Державної казначейської служби України.

Отже, з урахуванням викладеного, суд вважає подану заяву про забезпечення позову такою, що не може бути задоволена судом

При цьому, суд зауважує, що заявник не позбавлений можливості у подальшому повторно ініціювати питання перед судом про доцільність забезпечення його позову на будь-якій стадії розгляду справи у разі встановлення відповідних підстав для цього.

Відтак, суд дійшов висновку про доцільність відмови позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного та керуючись приписами статей 150-154, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про забезпечення адміністративного позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, передбаченими ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.І. Келеберда