Справа № 467/638/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 467/638/19

Категорія: 113020000 Головуючий в 1 інстанції: Догарєва І. О.

Місце ухвалення:смт. Арбузинка

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Лук`янчук О.В.

суддів - Бітова А. І.

- Ступакової І. Г.

при секретарі - Черкасовій Є. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою громадянина республіки Нігерія ОСОБА_1 на рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2019 року по справі за позовом Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина республіки ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Арбузинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області звернувся до суду з позовом до громадянина республіки ОСОБА_1 , в якому просить затримати громадянина республіки Нігерія ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України на строк, необхідний для забезпечення примусового видворення, але не більш як на шість місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що строк дії документів, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України сплив. Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, з відповідними заявами до працівників УДМС України не звертався. Крім того вказано, що 13.09.2011 начальником СГІРФО Суворовського РВ УМВС в Херсонській області прийнято рішення №53 про видворення громадянина Республіки Нігерія ОСОБА_1 , проте останній ухиляється від виїзду, чим продовжує порушувати міграційне законодавство України.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2019 року адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідача не було забезпечено правовою допомогою, а також допомогою перекладача. Крім того, зазначено, позивачем не надано докази, а судом першої інстанції не з`ясовано чи було вручено рішення про примусове повернення № 53 від 13.09.2011 року в перекладі мовою, якою володіє відповідач, а тому відповідач не був проінформований щодо змісту постановленого відносно нього рішення. Також зазначено, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Громадянин Республіки Нігерія ОСОБА_1 прибув на територію України 13.09.2010 за візою НОМЕР_1 по національному паспорту серія НОМЕР_2, строк дії паспорту до 20.11.2012. Термін його перебування продовжувався УГІРФО ГУМВС до 04.10.2010, ВГІРФО УМВС в м. Херсон до 08.10.2011, Суворівським РВ УМВС в Херсонській області строк дії реєстрації скорочено, визначено відповідачу термін виїзду за межі України до 12.09.2011. 13.09.2011 начальником СГІРФО Суворівського РВУМВС в Херсонській області прийнято рішення №53 про видворення ОСОБА_1 , термін перебування його в Україні обмежено до 18.09.2011.

06.06.2019 співробітниками Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області та співробітниками сектору карного розшуку Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області було виявлено громадянина Республіки ОСОБА_1 .

06.06.2019 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживанні за недійним паспортом, стосовно громадянина Республіки ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПРМКК №044347 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 06.06.2019 ПН МКК №044347 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000,00 грн.

Враховуючи, що у відповідача відсутні законі підстави для перебування на території України, оскільки термін перебування його на території України закінчився, у добровільному порядку відповідач не виконав рішення про його примусове повернення та не покинув територію України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів перевіряючи правомірність та законність оскаржуваної постанови не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частини першої ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Зокрема, підставою для звернення позивача з даним позовом до суду стало невиконання останнім у добровільному порядку рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства від 13.09.2011 року, яким відповідача зобов`язано покинути територію України у термін до 18.09.2011 року.

Сторонами у судовому засіданні не заперечувалося, що 13.09.2011 року відносно відповідача було прийнято рішення № 53, однак таке рішення у матеріалах справи відсутнє та на запит суду позивачем не надано, оскільки як було з`ясовано у судовому засіданні останнє знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Згідно з абз. 2 частини другої ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, трьохмісячний строк для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їхнього в`їзду в Україну та виїзду з України врегульовано Законом України від 22.09.2011 №3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон №3773-VI).

Частиною першою статті 26 Закону №3773-VI передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина п`ята статті 26 Закону №3773-VI).

Згідно з частиною шостою статті 26 Закону №3773-VI контроль за правильним і своєчасним виконанням рішення про примусове повернення іноземця або особи без громадянства здійснюється органом, що його прийняв.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону №3773-VI центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Служби безпеки України від 23.04.2012 №353/271/150, у разі виявлення підстав, передбачених частиною першою статті 30 Закону №3773-VI, органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

Частиною першою статті 289 КАС України передбачено, що у разі наявності обґрунтованих підстав уважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Зі змісту вказаних норм Закону №3773-VI випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав уважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Отож підстави, які дають позивачу право на пред`явлення зазначених позовних вимог виникають після невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення з України.

Тому колегія суддів відхиляє аргументи апелянта щодо необхідності обрахування трьохмісячного строку для звернення до суду із даним позовом з моменту безпосереднього виявлення такої особи, оскільки вимоги процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду саме з днем виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог.

Таким чином, перебіг трьохмісячного строку для звернення до суду з даним позовом розпочався 19.09.2011 року після закінчення строку для виконання рішення прийнятого начальником СГІРФО Суворовського РВУМВС в Херсонській області про видворення ОСОБА_1

Разом з тим, з даним адміністративним позовом позивач звернувся 07.06.2019 року, тобто із порушенням строку встановленого абз. 2 частиною другою ст. 122 КАС України.

В свою чергу, із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом позивач не звертався, вказане питання судом першої інстанції на стадії вирішення питання про відкриття провадження та в подальшому не вирішувалось.

Згідно з частиною третьою ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що позивач пропустив строк для звернення до суду з даним позовом і не заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям постанови про залишення без розгляду позовних вимог.

Разом з тим, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, апелянт просив прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову, в той час як судом встановлені підстави для залишення адміністративного позову без розгляду. У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу громадянина республіки Нігерія ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2019 року скасувати.

Позов Арбузинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина республіки ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 27 серпня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова