Справа № 520/7329/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 р. № 520/7329/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління УФУ в Харківській області шодо неперерахування пенсії за матеріалами пенсійної справи та дії щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) перерахунку пенсії з 25.04.2019 року відповідно до частини 3 ст.59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Рішення Другого сенату Конституційного Сулу України віл 25.04.2019р. №1-р (11) 2019» обчисленої у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на І січня відповідного року. 2. Зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області (Держпром, 3 під., 2 пов, м. Харків 61022. ) провести ОСОБА_1 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату з 25.04.2019 державної пенсії по інвалідності, що настала внаслідок захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи. обчисленої у п`ятикратному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи ст. 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». та Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2019 року № I- р(11)/2019. 3. Постановити окрему ухвалу стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення службовими особами відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він під час проходження служби був відряджений і виконував військовий обов`язок з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при чому інвалідність настала внаслідок такої участі у ліквідації, та отримує пенсію у відповідача. Також позивач зазначив, що 25 квітня 2019 року Конституційний Суд України (Другий сенат) ухвалив рішення № 1-р(ІІ)/2019 по справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з чим, 08.05.2019 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. ГУ ПФУ в Харківській області Листом від 26.06.2019 року №2099/П-14 відмовило йому в проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", чим на думку позивача було порушено його право на отримання пенсії згідно чинного законодавства та його заяви від 08.05.2019 року на перерахунок пенсії.

Представником відповідача 13.08.2019 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що позивач перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності на підставі заяви про призначення пенсії по інвалідності у зв`язку із звільненням зі служби від 12.08.1997 р, основний розмір якої обчислено в розмірі 60 % грошового забезпечення, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон № 2262-ХІІ) та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-ХІІ) у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210. З огляду на те, що позивач із заявою встановленої форми про переведення з одного виду пенсії на інший не звертався, то в управління відсутні правові підстави для переведення ОСОБА_4 на інший вид пенсії. Крім того, представник відповідача вказав, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року №1-р(ІІ)2019 не містить положень щодо порядку його виконання.

Позивачем 27.08.2019 надано відповідь на відзив, в якому позивач доводи відповідача вважає безпідставними і необґрунтованими, та такими, що мають ознаки довільного тлумачення.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . був звільнений з Ізюмського МРВ УМВС України Харківської області 15 серпня 1997 року, у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності, яка настала через захворювання пов`язане з ліквідацією аварії на Чорнобильській АЕС.

Вкладкою №656599 С до посвідчення Серія НОМЕР_2 від 13.08.1997 року громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи підтверджено що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Згідно Довідки МСЕК Сер 10 ААБ №167383 комісії №2 Медико-соціальної експертизи позивачу встановлено третя група інвалідності з 01.06.2012 року, безстроково, причина інвалідності захворювання отримані під час виконання обов`язку військової служби під час ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до довідки від 12 серпня 1997 року №7/932 Управління МВС в Харківській області Пирожок ОСОБА_5 з 1 жовтня 1989 року по 4 січня 1990 року безпосередньо виконував службові завлдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження.

Згідно довідки Управління поліції охорони в Київській області від 18.06.2019 року № П-122 ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Прип`ять, за період 02.1089-03.01.1990 року виплачена заробітна плата. Згідно Довідки Начальника відділу охорони при Ізюмському МРВ УМВС в Харківській

області, підтверджується, шо позивач з 1 жовтня 1989 року по 4 січня 1990 року був відряджений в розпорядження УО при УВС Київського облвиконкому Наказ 40 л за Розпорядженням МВС УPCP №734 від 16.12.1987р. с прибуттям до м. Прип`ять. Згідно Довідки начальника ВК УДСО при УМВС в Харківській області підтверджується, шо ОСОБА_1 з 1 жовтня 1989 року по 4 січня 1990 року безпосередньо виконував службові завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 30-км зоні спецбатальйону міліції УМВС Київської області.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності на підставі заяви про призначення пенсії по інвалідності у зв`язку із звільненням зі служби від 12.08.1997 р, основний розмір якої обчислено в розмірі 60 % грошового забезпечення, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон № 2262-ХІІ) та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі - Закон № 796-ХІІ) у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1210.

10.05.2019 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням проведених виплат з 25 квітня 2019 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській облсті Листом від 26.06.2019 року №2099/П-14, повідомило відповідача, що оскільки Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(11)2019 не містить положень щодо порядку його виконання , управління звернулось до Міністерства соціальної політики України, яке повідомило що особи, які брали учкать у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, набудуть право на обчислення розміру пенсії відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та пункту 91 постанови КМУ від 23.11.2011 року №1210 після винесення відповідних змін до зазначених нормативно - правових актів, та стосовно можливості і доцільності призначення пенсії на умовах Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" запропоновано звернутись до Ізюмського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУПФУ Харківської області.

Позивач, вбачаючи у зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом у судовому порядку.

По суті позовних вимог суд зазначає наступне.

Перевіряючи відповідність закону вчиненої владним суб`єктом у спірних правовідносинах управлінської дії, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб - громадян з приводу зокрема переведення з одного виду пенсії на інший перерахунок пенсій визначений нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ" від 30.01.2007 N 3-1 (далі Порядок N 3-1).

Так, відповідно до п.17 Порядку № 3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії.

Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах відповідач за передбаченими законом формою та процедурою рішення у формі протоколу не приймав, а надав відповідь листом.

Оскільки такого порядку управлінських дій для територіального органу ПФУ законом не передбачено, то суд вважає, що у спірних правовідносинах владним суб`єктом допущену протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим звернення громадянина з приводу призначення пенсії у порядку ч.3 ст.59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до теперішнього часу належним чином не вирішено.

Суд також зауважує, що у рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст.2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Оскільки відповідач, у спірних правовідносинах рішення у формі протоколу (рішення) не приймав, а отже, відмови у призначенні пенсії не вчиняв, суд, виходячи зі змісту положень КАС України, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції, рішення встановленої форми та за передбаченою законодавством процедурою з приводу призначення пенсії не прийняв, а наданий за результатами розгляду громадянина лист у даному конкретному випадку не може бути кваліфікований судом як рішення владного суб`єкта про відмову у перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тому, для ефективного захисту прав позивача, порушених бездіяльністю суб`єкта владних повноважень право позивача підлягає захисту у спосіб зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України прийняти письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10.05.2019 року.

При цьому, відсутність факту вчиненої владним суб`єктом відмови з призначення пенсії зумовлює необхідність відмови у позові в цій частині вимог.

Керуючись ст.ст.246,257,258,263, 255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовільнити частково. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України прийняти письмове рішення за заявою ОСОБА_1 від 10.05.2019 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Спірідонов