Справа № 280/3616/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 серпня 2019 року о/об 09 год. 40 хв.Справа № 280/3616/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Поліщук Я.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1)

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.158-Б; )

про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1) до Бердянського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати дії Бердянського обєднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 з 25.06.2019 пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними; 2) зобовязати Бердянське обєднане управління пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 з 25.06.2019 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням даних трудової книжки НОМЕР_2, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.01.2019 №68 на двох аркушах, виданої ДУПЛНР Центруголь, виписки з наказу за результатами атестації робочих місць за умовами праці по шахті імені С.М. Кірова (№69 від 29.01.2019), довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 29.01.2019 №64 та №65, архівної довідки від 14.02.2019 №59, виданої Кіровським професійним коледжем.

У позові зазначено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою. 10.05.2019 позивач звернувся до Бердянського ОУПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Листом від 24.05.2019 за №165/К-4 Бердянське ОУПФУ в Запорізькій області повідомило позивача про неможливість призначення пенсії за віком на пільгових умовах до моменту досягнення 58 років, оскільки згідно його трудової книжки та даних реєстру застрахованих осіб мій загальний стаж складає 24р. 2міс. 17дн., пільговий стаж - 2р. 8міс. 25.06.2019 (дата направлення заяви про призначення пенсії) позивач повторно звернувся до Бердянського ОУПФУ в Запорізькій області з заявою про призначення пенсії (заява від 24.06.2019 за №б/н) надавши до заяви всі наявні документи, обсяг яких передбачено Законами України «Про пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» для підтвердження наявного пільгового стажу, отримуваної заробітної плати, атестації робочого місця позивача та, як наслідок, - для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Листом від 10.07.2019 за №З/К-4 Бердянське ОУПФУ в Запорізькій області повторно повідомило позивача про відсутність законних підстав для призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу, оскільки документи, що були надані позивачем, частково було видано підприємствами, що знаходяться на тимчасово окупованій території. Позивач вважає дії Бердянського ОУПФУ в Запорізькій області щодо відмови йому у призначенні пенсії та, відповідно, неврахування наданих ним документів на підтвердження наявності пільгового стажу, розміру отримуваної позивачем заробітної плати, атестації його робочого місця, неправомірними.

Позивач просив позов задовольнити.

Відповідачем подано до суду відзив на позов, в якому зазначено, що позивач звернувся до Бердянського ОУПФУ в Запорізькій області та надав копії довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданих підприємством «Центруголь» від 29.01.2019 за №68 та від 29.01.2019 за №67, архівної довідки від 14.01.2019 за №59, виданої Кіровським професійним коледжем, виписки з наказу за результатами атестації робочих місць за умовами праці по шахті ім.С.М. Кірова від 29.01.2019 за №69. Відповідно до записів трудової книжки та даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування у позивача недостатньо пільгового стажу (2 роки 8 місяців) для призначення пенсії на пільгових умовах, пенсійним органом не можуть бути зараховані періоди роботи позивача зазначені в уточнюючих довідках про пільговий характер роботи, виданих підприємством «Центруголь» від 29.01.2019 за №68 та від 29.01.2019 за №67, архівної довідки від 14.01.2019 за №59, виданої Кіровським професійним коледжем, виписки з наказу за результатами атестації робочих місць за умовами праці по шахті ім.С.М. Кірова від 29.01.2019 за №69. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Вищезазначені довідки є нелегітимними, оскільки установи, які їх видали знаходяться на тимчасово окупованій території, а тому відомості зазначені у довідках є недійними та відповідно не створюють правових наслідків. Таким чином, до пільгового стажу позивача можливо зарахувати лише 2 роки 8 місяців). Враховуючи те що загальний стаж позивача 24р. 2міс. 17дн., пільговий стаж 2р. 8 міс. позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 29.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд зясував наступне.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується Довідкою від 25.10.2017 за №/23108 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з паспортом громадянина України НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

У Трудовій книжці НОМЕР_2 зазначено про те що позивач: з 01.09.1982 по 17.01.1985 навчався у Кіровському професійно-технічному училищі №30; з 27.08.1985 по 16.04.1988 працював автослюсарем на Стахановській автобазі виробничого обєднання «Стахановвугілля»; з 26.04.1986 по 04.06.1988 проходив службу у Радянській Армії; з 15.08.1988 по 26.04.1989 працював учнем машиніста електровозу підземним з повним робочим днем на підземних роботах на шахті імені С.М.Кірова виробничого обєднання «Стахановвугілля»; з 27.04.1989 по 12.04.1997 працював машиністом електровозу підземним з повним робочим днем на підземних роботах на шахті імені С.М.Кірова виробничого обєднання «Стахановвугілля».

Листом від 24.05.2019 за №165/К-4 Бердянське ОУПФУ в Запорізькій області на звернення позивача від 10.05.2019 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах повідомило наступне: «… Відповідно до трудової книжки та даних реєстру застрахованих осіб було розраховано Ваш загальний стаж, який склав 24р. 2міс. 17дн., пільговий стаж - 2р. 8міс. Враховуючи вищевказане, Ви маєте право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки. Отже, ОСОБА_1, по досягненню 58 років можливо буде повернутись до розгляду питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах. …».

Листом від 10.07.2019 за №З/К-4 ГУ ПФУ в Запорізькій області на звернення позивача від 24.06.2019 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах повідомило наступне: «… Відповідно до вищевказаного, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 29.01.2019 №64, №65, №66 надані підприємством «Центруголь» не можуть бути враховані, оскільки первинні документи знаходяться за адресою: місто Стаханів, що не дає можливості для здійснення перевірки документів. Отже, ОСОБА_1, у зв'язку з тим що документи надані Вами до звернення не відповідають вимогам чинного законодавства, здійснити призначення пільгової пенсії згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» на теперішній час не має законних підстав. …».

Судом досліджені документи видані юридичними особами, розташованими на території Луганської області, яка є тимчасово окупованою територією України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст.46 Конституції України).

Згідно з ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Andrejeva v. Latvia» (п.77 рішення Великої палати Європейського суду з прав людини від 18.02.2009), стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку - незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків - ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу №1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благоотримувачам вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24.04.2014, заява №38677/06) Європейський суд з прав людини нагадав, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», стандарти Європейського суду з прав людини можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, п.59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, п.50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, п.54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014, тощо).

Більше того, відповідно до ст.14 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

У ст.1 Протоколу №12 до цієї Конвенції передбачена загальна заборона дискримінації: «1.Здійснення будь-якого передбаченого законом права забезпечується без дискримінації за будь-якою ознакою, наприклад за ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національної меншини, майнового стану, народження або за іншою ознакою. 2.Ніхто не може бути дискримінований будь-яким органом державної влади за будь-якою ознакою, наприклад за тими, які зазначено в пункті 1».

Слід відзначити, що дискримінація може бути прямою (різне поводження до людей в однаковій ситуації) та непрямою (однакове поводження з людьми, незважаючи на те, дехто з них знаходиться в певній особливій ситуації).

Так, у справі «Тлімменос проти Греції» (Thlimmenos v. Greece, рішення від 06.04.2000, заява № 34369/97) Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно зі статтею 14 Конвенції право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, порушується, коли Держави ставляться по-різному до осіб в аналогічних ситуаціях, не забезпечуючи при цьому об'єктивного та розумного виправдання. Однак це не єдиний аспект заборони дискримінації у статті 14 Конвенції. Право не зазнавати дискримінації у користуванні правами, гарантованими Конвенцією, також може бути порушене, коли Держави, не маючи об'єктивних і розумних підстав, не застосовують різний підхід до осіб, які перебувають у ситуаціях, що істотно відрізняються.

Аналогічний підхід закріплено в національному праві.

Так, відповідно до ст.5 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» формами дискримінації є: пряма дискримінація, непряма дискримінація, підбурювання до дискримінації, пособництво у дискримінації, утиск.

Згідно з ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, обєктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Саме в такій особливій ситуації опинився позивач у цій справі, який раніше працював на підприємстві, яке знаходиться на території Луганської області і є тимчасово окупованою територією України.

При цьому, у п.136 рішення у справі «Мозер проти Республіки Молдова та Росії» від 23.02.2016 Європейський суд з прав людини Суд наголосив на необхідності уникнення вакууму в системі захисту прав людини, і, отже, важливість забезпечення того, щоб передбачені Конвенцією права були захищені на всій території всіх Договірних Сторін, навіть на територіях, які фактично знаходяться під контролем іншої Договірної Сторони, наприклад, через підпорядковану місцеву адміністрацію (див. Cyprus v. Turkey, згадане вище, п.78).

У ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено у ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з п.3 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого 18.11.2005 наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (надалі «Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до п.1 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженого 01.08.1992 постановою Кабінету Міністрів України №442 (надалі «Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці») (набрав чинності з 21.08.1992), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах (п.2 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці»).

Згідно з абз.1 п.4 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці» атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на пять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

У «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» зазначено: «… 4.2.Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника. 4.3.У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 4.4.Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 4.5.Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось. …».

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (Лист Міністерства соціальної політики України №22862/0/2-7/28 від 24.11.2017 щодо застосування списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461).

У п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» зазначено: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. … За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: … з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок; … Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і пятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; …».

Згідно з ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і пятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

На день звернення у 2019 році позивача до органу Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах позичу було 52 повних роки та відповідно до записів Трудової книжки НОМЕР_2 позивач мав загальний страховий стаж 16 років 3 місяці 14 днів, у тому числі 8 років 7 місяців 28 днів стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

При цьому, Бердянським ОУПФУ в Запорізькій області у листі від 24.05.2019 за №165/К-4 з урахуванням інформації з трудової книжки та даних реєстру застрахованих осіб визнається у позивача загальний стаж 24 роки 2 місяці 17 днів.

Враховуючи наведене та матеріали справи, суд вважає, що у позивача було наявне право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах на день звернення з даного питання до органу Пенсійного фонду України.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати дії Бердянського обєднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області (71118, Запорізька область, м.Бердянськ, вул.Консульська, буд.23-Л, ) щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) з 25.06.2019 пенсії за віком на пільгових умовах неправомірними.

Зобовязати Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.158-Б; ) призначити ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) з 25.06.2019 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням даних Трудової книжки НОМЕР_2, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.01.2019 за №68 на двох аркушах, виданої ДУПЛНР Центруголь, виписки з наказу за результатами атестації робочих місць за умовами праці по шахті імені С.М. Кірова (№69 від 29.01.2019), довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 29.01.2019 за №64 та за №65, архівної довідки від 14.02.2019 за №59, виданої Кіровським професійним коледжем.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; ІНФОРМАЦІЯ_1) з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.158-Б; ) судові витрати у сумі 1536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 20.08.2019.

Суддя О.О. Прасов