Справа № 200/490/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
О К Р Е М А У Х В А Л А
01 серпня 2019 р. Справа №200/490/19-а
Суддя Донецького окружного адміністративного суду Грищенко Є.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про:
- визнання дій Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії за період з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 365 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року по справі № 200/490/19-а - незаконними;
- зобов`язання Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію за період з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року № 200/490/19-а.
Також позивач просив суд постановити у відношенні посадових осіб Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області окрему ухвалу відповідно до ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України та направити матеріали до Прокуратури Донецької області для порушення кримінальної справи за умисне невиконання рішення посадовими особами.
В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду, яке набрало законної сили, було визнано протиправними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії за період з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року та зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року. 18 квітня 2019 року відкрито виконавче провадження та надано десятиденний строк для виконання рішення суду. 01 липня 2019 року державним виконавцем було виплавлено описку на підставі ухвали суду від 12 червня 2019 року. Однак на теперішній час рішення суду не виконано, пенсію за період з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2018 року не виплачено.
Ухвалою суду від 26 липня 2019 року заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд на 01 серпня 2019 року, зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надати суду докази, що свідчать про виконання рішення суду від 13 лютого 2019 року та вчинення дій щодо його виконання.
31 липня 2019 року на електрону адресу суду надійшли пояснення представника Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області. Представник зазначив, що виплату пенсії ОСОБА_1 було призупинено з 01 грудня 2016 року до з`ясування місця фактичного проживання, до грудня 2016 року пенсію було виплачено у попередньому Управлінні, на обліку в якому знаходився позивач. З листопада 2018 року виплату пенсії поновлено, однак з 01 травня 2019 року знову призупинено до з`ясування місця фактичного проживання.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року управлінням було здійснено нарахування недоотриманої пенсії за період з 01 грудня 2016 року по 30 листопада 2018 року. Зазначає, що порядок виплати сум, які не виплачені за минулий період не визначений Кабінетом Міністрів України і відповідно грошові кошти на такі виплати не передбачені в бюджеті Пенсійного фонду України на 2019 рік. На підтвердження вищенаведеного, представник відповідача надав до суду скриншот з особового рахунку з пенсійної справи ОСОБА_1 з якого вбачається, що за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року включно позивачу була виплачена пенсія, з грудня 2016 року по жовтень 2018 року включно пенсія була нарахована, за листопад 2018 року - виплачена.
01 серпня 2019 року на адресу суду надійшли пояснення від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Представник управління зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, у зв`язку з чим Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не наділено повноваженнями щодо виконання судового рішення від 13 лютого 2019 року у справі № 200/490/19-а.
Відповідно до ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
Представники сторін про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, до суду не з`явились.
За таких обставин, суд, керуючи положеннями ст. 205 КАС України, вирішує заяву в порядку письмового провадження.
Розглянувши заяву, суд виходив з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.
Рішення набрало законної сили 16 березня 2019 року.

09 квітня 2019 року по адміністративній справі № 200/490/19-а Донецьким окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист.

18 квітня 2019 року відкрито виконавче провадження № 58936222 з примусового виконання виконавчого листа № 200/490/19-а.

Ухвалою суду від 04 червня 2019 року виправлено описку у рішенні суду від 13 лютого 2019 року, шляхом зазначення по тексту рішення вірне прізвище позивача « ОСОБА_3 ».

Ухвалою суду від 12 червня 2019 року виправлено помилку у виконавчому листі № 200/490/19-а виданому Донецьким окружним адміністративним судом 09 квітня 2019 року, шляхом зазначення прізвища стягувача « ОСОБА_3 ».

Як вбачається з наданого Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області скриншоту з особового рахунку ОСОБА_1 , за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року включно позивачу була виплачена пенсія, з грудня 2016 року по жовтень 2018 року включно пенсія була нарахована, за листопад 2018 року - виплачена.

З пояснень Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України Донецької області також вбачається, що сума заборгованість за рішенням суду від 13 лютого 2019 року була включена до потреби в коштах на виплату пенсій на серпень 2019 року.

Згідно ст. 129-1 Конституції України - судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Аналіз цих рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі Юрій ОСОБА_4 Іванов проти України (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Суд вважає необґрунтованими посилання ПФУ на постанову Кабінету Міністрів України №365 як на підставу для невиплати пенсії за минулий період, оскільки підзаконні нормативно-правові акти не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено нормативно-правовими актами вищої юридичної сили.

Окрім визначеного, суд звертає увагу на наступне. За приписами статті 6 КАС України, суд при вирішення справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення). У пункті 54 вказаного рішення суд зазначив, що наведених вище міркувань Європейському суду з прав людини достатньо для висновку про те, що різниця в поводженні, на яку заявник скаржився, порушувала статтю 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечено без дискримінації за будь-якою ознакою статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, фактично Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не виконано судове рішення в частині виплати пенсії ОСОБА_1 за період з грудня 2016 року по жовтень 2018 року включно, що є прямим порушенням статті 129(1) Конституції України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 затверджено Положення «Про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі».

Згідно п. 4 вказаного положення Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань зокрема організовує роботу управлінь Фонду щодо: призначення (перерахунку) і виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Відповідно до частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Враховуючи викладені обставини, та те, що відповідачем не надано доказів виконання рішення суду в частині виплати пенсії ОСОБА_1 за період з грудня 2016 року по жовтень 2018 року включно, суд дійшов висновку про постановлення окремої ухвали та направлення її до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Разом з цим суд зазначає, що функція з призначення, перерахунку та виплати пенсії є виключною компетенцією територіальних управлінь Фондів, на обліку в яких перебуває особа, а отже підстави для задоволення заяви, поданої в порядку 383 КАС України у відношенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відсутні.

Щодо надіслання окремої ухвали органу досудового розслідування суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 9 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України, окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 382 Кримінального кодексу України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

В даному випадку, під час розгляду заяви позивача судом не встановлено порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для надсилання ухвали прокурору або органу досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення в порядку ст. 383 КАС України по справі №200/490/19-а за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.241,243,248,370,383 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, що полягають у не виплаті пенсії ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2016 року по 31 жовтня 2018 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у справі №200/490/19-а.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2016 року по 31 жовтня 2018 року.

Направити окрему ухвалу до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для реагування та вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про виконання окремої ухвали повідомити суд не пізніше одного місяця після її надходження.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Є.І. Грищенко