Справа № 805/1052/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2019 року

Київ

справа №805/1052/16-а

адміністративне провадження №К/9901/15073/18, К/9901/15075/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06.06.2016 (суддя Кошкош О.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20.07.2016 (колегія суддів: Казначеєв Е.Г., Васильєва І.А., Жаботинська С.В.) у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Донецький завод високовольтних опор" до Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про відшкодування несплаченої страхової суми,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Донецький завод високовольтних опор" (далі - ПрАТ "Донецький завод високовольтних опор") звернулось до суду з адміністративним позовом, уточнивши який просило зобов`язати Центральну міжрайонну виконавчу дирекцію в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності провести виплати на окремий поточний рахунок ПрАТ «Донецький завод високовольтних опор» страхової суми за лікарняними листами непрацездатності працівників на загальну суму 94212,66 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідачі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, подали касаційну скаргу, в якій просили судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В касаційних скаргах відповідачі посилаються на те, що позивач зареєстрований та перебуває за адресою: м. Донецьк, вул. Бехтерєва, 17 . Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р та від 02.12.2015 № 1276-р, місто Донецьк знаходиться у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Тому з урахуванням приписів пунктів 2, 5, 6 Тимчасового Порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595, положень Бюджетного кодексу України, відповідачі, станом на момент надання відповіді позивачу про відмову у здійсненні фінансування за заявою-розрахунком, діяли у спосіб, у межах та в порядку передбаченим законами України. Крім того, зазначають, що позивач має право і можливість отримати матеріальне забезпечення після здійснення реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження ПрАТ «Донецький завод високовольтних опор» на територію підконтрольну українській владі та звернення до робочого органу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за новим місцем реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що ПрАТ «Донецький завод високовольтних опор» зареєстровано в якості юридичної особи та перебуває на обліку в Центральній міжрайонній виконавчій дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження підприємства: 83058, Донецька область, м. Донецьк, вул. Бехтерєва, б. 17.

ПрАТ «Донецький завод високовольтних опор» подав до Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності заяви-розрахунки для здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок коштів Фонду, які зареєстровані в Єдиній інформаційно-аналітичній системі Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а саме: 17 червня 2014 року заява-розрахунок по тимчасовій непрацездатності, по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною або хворим членом сім`ї на суму 8189,6 грн; 27 червня 2014 року заява-розрахунок по тимчасовій непрацездатності на суму 7425,15 грн; 15 липня 2014 року заява-розрахунок по тимчасовій непрацездатності, по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною або хворим членом сім`ї на суму 5189,19 грн; 01 серпня 2014 року заява-розрахунок по тимчасовій непрацездатності, по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною або хворим членом сім`ї на суму 13876,23 грн; 09 вересня 2014 року заява-розрахунок по тимчасовій непрацездатності на суму 26546,59 грн; 01 жовтня 2014 року заява-розрахунок по тимчасовій непрацездатності, по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною або хворим членом сім`ї на суму 31527,34 грн, 30 жовтня 2014 року заява-розрахунок по тимчасовій непрацездатності на суму 7873,86 грн.

Відповідно до звіту по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням за 9 місяців 2015 року, поданого 19 жовтня 2015 року ПрАТ «Донецький завод високовольтних опор», зобов`язання Фонду на кінець звітного періоду складають 94212,66 грн.

09 березня 2016 року позивач звернувся до Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із заявою в якій повідомив, що Фондом не було проведено виплати страхової суми за період з червня по грудень 2014 року застрахованим особам (працівникам ПрАТ «Донецький завод високовольтних опор») за лікарняними листами непрацездатності.

Центральна міжрайонна виконавча дирекція в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності листом від 16.03.2016 № 01-140 повідомила позивача, що оскільки він зареєстрований в місті Донецьк, а відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р місто Донецьк знаходиться у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідно до п. 2 Тимчасового Порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 (далі - Постанова № 595) у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. Зазначений пункт постанови рішенням суду визнано незаконним та нечинним з моменту свого прийняття. На підставі чого Фондом направлено лист до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності стосовно реалізації пункту 2 Постанови № 595 з урахуванням рішення суду. Посилаючись на абзац 2 статті 4 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII, відповідач зазначив, що на теперішній час фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності підприємства позивача можливо у випадку проведення реєстраційних дій, а також подання заяви-розрахунку на фінансування допомоги до робочого органу за новим місцем реєстрації.

Не погодившись із бездіяльністю відповідачів, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності дій відповідача, оскільки чинним законодавством не передбачено повноважень робочого органу Фонду не приймати чи повертати страхувальнику заяви-розрахунки з будь-яких причин.

Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" №2240-ІІІ від 18.01.2001 року (тут і далі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2240) загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв`язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім`ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов`язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім`ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 статті 34 Закону № 2240-III за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) (статті 35, 37 цього Закону); допомога по вагітності та пологах (статті 38, 39 цього Закону); допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві) (статті 45, 46 цього Закону); забезпечення оздоровчих заходів (оплата путівок на санаторно-курортне лікування застрахованим особам та членам їх сімей, до дитячих оздоровчих закладів, утримання санаторіїв-профілакторіїв, надання соціальних послуг у позашкільній роботі з дітьми, у тому числі придбання дитячих новорічних подарунків) (статті 47, 48 цього Закону).

Згідно зі ст. 21 № 2240-III фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви. У разі якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на надання матеріального забезпечення, невикористані страхові кошти повертаються до робочого органу Фонду, що здійснив фінансування, протягом трьох робочих днів.

Стаття 50 Закону № 2240-III визначає, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків.

Закон № 2240-III з 01.01.2014 втратив чинність на підставі пункту 2 Розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України 28.12.2014 № 77-VIII, у зв`язку з чим правовідносини між сторонами з 01.01.2015 регламентуються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV), в редакції від 01.01.2015.

Відповідно до частини 1 статті 20 вказаного Закону, за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); допомога по вагітності та пологах; допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); оплата лікування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Відповідно до абзацу 1 та другого пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XVI установлено, що до завершення заходів, пов`язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та робочих органів його виконавчої дирекції виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та їх робочі органи.

Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 № 26 затверджено Порядок фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Порядок № 26).

Порядок визначає умови фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) страхувальників для надання ними матеріального забезпечення, передбаченого статтею 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (далі - Закон), за видами: допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); допомога по вагітності та пологах; допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві) (пункт 1 Порядку № 26).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 26 фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду (далі - робочі органи Фонду). Підставою для фінансування страхувальників-роботодавців робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Пунктами 5, 6 Порядку № 26 передбачено, що для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 01.01.2011) (далі - місце обліку), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.

Заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду.

Відповідно до пункту 8 та 9 Порядку № 26, робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов`язаний здійснити виплату відповідного матеріального забезпечення у строки, визначені у статті 52 Закону.

На підставі аналізу наведених норм, матеріальне забезпечення громадян у зв`язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім`ї), вагітності та пологів, часткова компенсація витрат, пов`язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім`ї, а також надання соціальних послуг здійснюється за рахунок бюджету Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані страхувальником застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку, які використовуються страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення застрахованим особам. Виплата страхувальниками-роботодавцями матеріального забезпечення застрахованим особам за рахунок власних коштів з подальшим відшкодуванням (погашенням цих витрат) Фондом законодавством не передбачена.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, під час опрацювання спірних заяв-розрахунків позивача, відповідачами не було встановлено порушень.

Отже, на виконання Закону № 2240-III та Порядку № 26, Центральна міжрайонна виконавча дирекція в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не пізніше ніж через десять робочих днів зобов`язана була здійснити фінансування на зазначений позивачем розрахунковий рахунок. Проте, протягом встановленого строку фінансування позивача на підставі належним чином оформлених заяв - розрахунків матеріальним забезпеченням в сумі 94212,66 грн, здійснено не було.

Колегія суддів зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок, Порядок № 595).

Відповідно до п. 2 вказаного Тимчасового порядку (в редакції, чинній на момент затвердження Тимчасового порядку) передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2015 року по справі № 826/18826/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 16 жовтня 2015 року, визнано незаконним та нечинним з моменту прийняття пункт 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, порядок фінансування Фондом страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам врегульований спеціальним законодавством, а саме - Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яким передбачено забезпечувати фінансування та виплачувати матеріальне забезпечення громадянам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, а також Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відповідно до якого, пунктом 7 встановлено, що при опрацюванні заяви-розрахунку робочі органи Фонду перевіряють правильність заповнення реквізитів, наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Проте, ані Законом № 1105-XIV, ані Порядком № 26 робочим органам Фонду не надано повноважень щодо неприйняття та повернення заяв-розрахунків страхувальників з підстав знаходження (реєстрації) страхувальників-роботодавців у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Колегія суддів зазначає, що для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, прийнято Закон України від 02.09.2014 року № 1669-VII (далі - Закон України № 1669).

Згідно зі статтею 4 вказаного Закону для осіб, які зареєстровані та переселилися з території проведення антитерористичної операції в період її проведення, реєстрація фізичної особи - підприємця здійснюється державними реєстраторами за адресою тимчасового проживання без вимоги державних реєстраторів реєстраційних служб територіальних органів Міністерства юстиції України в областях та місті Києві наявності реєстрації про місця проживання за місцем проведення реєстраційних дій.

Встановлено, що проведення реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження юридичних осіб та місця проживання фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням/місцем проживання яких є територія проведення антитерористичної операції, здійснюється щодо юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців державними реєстраторами реєстраційних служб територіальних органів Міністерства юстиції України в областях та місті Києві.

Проведення реєстраційних дій, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) та керівника юридичної особи, місцезнаходженням якої є територія проведення антитерористичної операції, на період її проведення забороняється.

Тобто, виходячи з аналізу норм Закону України № 1669 вбачається встановлення певного механізму проведення державними реєстраторами реєстраційних дій стосовно реєстрації суб`єктів господарювання, що здійснюють свою діяльність на території проведення антитерористичної операції, проте вказаний Закон не визначає обов`язку, зокрема, юридичних осіб, місцезнаходженням яких є територія, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, проведення певних реєстраційних дій щодо зміни юридичної адреси.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач не мав достатніх та ґрунтовних підстав відмовляти позивачу у відшкодуванні страхових сум за листами непрацездатності з посиланням на те, що фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності можливе після здійснення реєстраційних дій щодо зміни місцезнаходження ПрАТ «Донецький завод високовольтних опор» на територію підконтрольну українській владі та звернення до робочого органу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за новим місцем реєстрації.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у скаргу Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 06 червня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук