Справа № 1.380.2019.002171
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002171
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.,

за участю секретаря Сільник Н.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача- Павліша О.Р.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення № 15011/10/50.13-07 від 21.03.2019 про виключення з реєстру платника єдиного податку.

Ухвалою від 03.05.2019 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Головного управління ДФС у Львівській області (далі-відповідач; Головне управління ДФС у Львівській області) № 15011/10/50.13-07 від 21.03.2019 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач; ФОП ОСОБА_1 ) виключений з реєстру платників єдиного податку у зв`язку з наявністю у фізичної особи-підприємця податкового боргу по податку 18050400 єдиний податок з фізичних осіб станом на 01.03.2019 в сумі 1157,98 грн. Відповідно до вказаного рішення органу ДФС, документом, що підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку, є інтегрована картка платника податку. Датою виключення позивача з реєстру платника єдиного податку є 31 березня 2019 року.

Позивач з рішенням контролюючого органу не згідний, вважає його таким, що суперечить законодавству та виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених Податковим кодексом України та законами України, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, вважає вимоги викладені в позовній заяві безпідставними, необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своєї позиції посилається на таке. Рішенням Головного управління ДФС у Львівській області від 21.03.2019 року № 15011/10/50.13-07 було виключено з реєстру платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , оскільки встановлено, що у фізичної особи-підприємця наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку п.п. 298.2.3, п.298.2 ст.298 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями). Сума податкової заборгованості у фізичної особи-підприємця станом на 01.03.2019 року становить - 1157,98 гривень, що підтверджено інтегрованою карткою платника податку.

Керуючись п.299.10 ст.299 ПК України, у випадку, визначеному п.п. 298.2.3. п.298.2 ст.298 ПК України, є підстава для виключення з реєстру платника єдиного податку з 31.03.2019 року.

У відповіді на відзив позивач вказав, що спірне рішення відповідача про виключення позивача з реєстру платника єдиного податку № 15011/10/50.13-07 від 21.03.2019 року в порушення вимог п. 299.11 ст.299 ПК України було прийняте відповідачем на підставі інтегрованої картки платника податку, а не на підставі акта перевірки. Сама ж перевірка всупереч вимогам законодавства на момент винесення оскаржуваного рішення відповідачем не проводилася. Що стосується акту про результати камеральної поведінки від 09.04.2019 року, то такий було позивачем отримано 03.05.2019 року, тобто вже після подання позовної заяви до суду. Камеральна перевірка була проведена 09.04.2019 року відповідно до акта про результати камеральної перевірки від 09.04.2019 року, тобто через 20 днів після винесення оскаржуваного рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку № 15011/10/50.13-07 від 21.03.2019 року.

Крім того, на думку позивача не має під собою підстав твердження позивача про те, що у позивача наявний податковий борг протягом двох послідовних кварталів. Кошти у якості єдиного податку були сплачені позивачем вчасно, проте за іншими реквізитами, а саме: на сплату єдиного соціального внеску платіжними дорученнями № від 22.08.2018 року у рамках того самого органу ДФС, оскільки платіжним дорученням № від 19.07.2018 року позивачем сплачено єдиний соціальний внесок за ІІ квартал 2018 року в повному обсязі.

Таким чином, сплата коштів до відповідного місцевого бюджету за податковими зобов`язаннями здійснена своєчасно, оскільки помилкове зазначення іншого рахунку для перерахування єдиного соціального внеску, не призвела до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок, та відповідно до ненадходження коштів до відповідного місцевого бюджету.

Відтак контролюючий орган прийняв рішення, що суперечить законодавству та виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених ПК України та законами України, а тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання з`явився, просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підпримець, про що внесено запис від 01.10.2008 року № 2 034583. Основним видом діяльності суб`єкта господарювання є установлення столярних виробів. Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку, виданого ДПІ у Шевченківському районі м. Львова 14.12.2012 року, фізична особа-підприємець оподатковується за ставкою податку 5% як платник третьої групи платників єдиного податку. Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головним управлянням ДФС у Львівській області від 21.03.2019 року № 15011/10/50.13-07 прийнято рішення про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платника єдиного податку з 31 березня 2019 року. Рішення базувалося на тому, що у фізичної особи-підприємця встановлено наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку (п.п.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями). Сума податкової заборгованості по податку 18050400 єдиний податок з фізичних осіб станом на 01.03.2019 року становить 1157,98 гривень. Податкова заборгованість, на думку відповідача, підтверджується інтегрованою карткою платника податку. Відтак, керуючись п.299.10 ст.299 ПК України у випадку, визначеному а.а.298.2.3 п.298.2 ст.298 це є підставою для виключення суб`єкта господарювання з реєстру платник єдиного податку з 31 березня 2019 року.

Суд дослідив наявні справи платіжні документи на сплату ФОП ОСОБА_1 єдиного соціального внеску та єдиного податку за 2018 рік, а саме:

1) платіжне доручення № від 19.07.2018 про сплату 2457,18 грн ЄСВ за ІІ квартал 2018 року;

2) платіжне доручення № від 22.08.2018 про сплату 1450,00 грн ЄСВ за ІІ квартал 2018 року;

3) платіжне доручення № від 19.04.2018 про сплату 3000,00 грн ЄСВ за І квартал 2018 року;

4) платіжне доручення № від 19.05.2018 про сплату 5400,00 грн ЄСВ за І квартал 2018 року;

5) платіжна квитанція від 24.10.2018 про сплату 2457,18 грн ЄСВ за ІІІ квартал 2018 року;

6) платіжна квитанція від 23.11.2018 про сплату єдиного податку в сумі 3410,00 грн за ІІІ квартал 2018 року;

7) платіжна квитанція від 30.01.2019 про сплату ЄСВ в сумі 2657,18 грн за ІV квартал 2018 року;

8) платіжна квитанція від 19.02.2019 про сплату єдиного податку в сумі 300,00 грн;

7) платіжна квитанція від 20.04.2019 про сплату ЄСВ в сумі 2754,18 грн за І квартал 2019 року.

Заявою про надання інформації від 24.04.2019 позивач звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області з проханням про надання інформації, чи надійшли на єдиний казначейський рахунок суми коштів за податковими зобов`язаннями, сплачені за платіжними дорученнями № від 22.08.2018 року та № від 19.07.2018.

У відповіді на згадану вище заяву Головне управління ДКС України у Львівській області повідомило, що кошти, перераховані ФОП ОСОБА_1 в якості податкових зобов`язань платіжними дорученнями № від 22.08.2018 на суму 1450,00грн та № від 19.07.2018 на суму 2457,18 грн, успішно зараховані на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в ОДПІ у Личаківському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області, 22.08.2018 та 19.07.2018 відповідно.

Даючи правову оцінку при вирішенні спору, суд виходив з такого.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакції, що були чинними на момент їх виникнення.

Згідно з підпунктом 299.10.3 пункту 299.10 статті 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у тому числі, у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Підпунктом 299.11 статті 299 ПК України встановлено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Таким чином, підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку є встановлення контролюючим органом за наслідками перевірки факту наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Проте, як вбачається з матеріалів справи, жодної перевірки ФОП ОСОБА_1 контролюючим органом проведено не було та, відповідно не було складено акту про порушення вимог чинного законодавства, на підставі якого прийнято рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку. Спірне рішення № 15011/10/50.13-07 від 21.03.2019 про виключення з реєстру платника єдиного податку було прийняте контролюючим органом на підставі інтегрованої картки платника податку, а не на підставі акта перевірки, як встановлено в п. 299.10 ст. 299 ПК України.

Як встановлено судом, позивач своєчасно та в повному обсязі сплачував суми податкових зобов`язань з єдиного податку та єдиного соціального внеску, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних документів, а саме: на сплату єдиного соціального внеску за ІІ квартал 2018 року платіжним дорученням № від 22.08.2018 (а.с. 13) у рамках того самого органу ДФС з урахуванням того, що платіжним дорученням № від 19.07.2018 (а.с.12) позивач сплатив єдиний соціальний внесок за ІІ квартал 2018 року в повному обсязі.

Таким чином, мало місце одноразове помилкове визначення розрахунковго рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання, що не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату грошового зобов`язання у визначений Податковим кодексом строк.

За таких обставин, сплата коштів до відповідного бюджету за податковими зобов`язаннями здійснена своєчасно. Помилкове зазначення іншого рахунку не призвело до ненадходження коштів на єдиний казначейський рахунок, та, як наслідок, до бюджету. Тому сплата коштів на інший казначейський рахунок не може бути підставою для висновку про несплату позивачем сум узгодженого грошового зобов`язання та застосування до нього відповідних санкцій.

Враховуючи зазначене та встановлені обставини справи, суд дійшов правильного висновку, що контролюючий орган при прийнятті рішення № 15011/10/50.13-07 від 21.03.201966 про виключення позивача з реєстру платника єдиного податку діяв всупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Таке правозастосування узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 16.06.2015 року у справі №21-377а15, який має враховуватись при застосуванні норм права у подібних правовідносинах, відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, а також висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.05.2018 року у справі №815/2405/16.

Стаття 19 Конституції України регламентує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст.9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що за встановлених судом обставин справи щодо сплати платником податку узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законодавством строк, проте з помилковим зазначенням коду бюджетної класифікації, такий платник податку не вважається таким, який пропустив строк сплати податку, у зв`язку з чим виключення позивача з реєстру платника єдиного податку, згідно спірного податкового повідомлення-рішення є протиправним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки суб`єктом владних повноважень в ході судового розгляду не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення, не спростовано доводи позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з приписів ст.139 КАС України, відповідно до яких, у разі задоволення позову сторони, яка не суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст.19-21, 72-77, 242-246, 255, 255, 293, 295, підп..15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Львівській області № 15011/10/50.13-07 від 21.03.2019 про виключення з реєстру платника єдиного податку ОСОБА_1 .

Стягнути з Головного управління ДФС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) за рахунок бюджетних асигнувань 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. сплаченого судового збору на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.08.2019.

Суддя Р.М. Брильовський