Справа № 500/1408/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1408/19

21 серпня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представників позивача ОСОБА_1 , Шуб`яка Б.М.,

представника відповідача Звіра Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод» (далі ПрАТ «Тернопільський молокозавод») звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі Офіс ВПП ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.03.2019 № про застосування штрафних санкцій на суму 32 318,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами.

27.03.2019 Офісом ВПП ДФС на підставі акта камеральної перевірки від 05.03.2019 винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 27.03.2019 № про застосування штрафу до позивача за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних. Актом перевірки встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН), зокрема, податкової накладної від 02.07.2018 №2159, складеної ПрАТ «Тернопільський молокозавод» покупцю ТОВ «Пакко Холдинг» на загальну суму 1936819,25 грн, у тому числі податок на додану вартість 322803,26 грн, зареєстровану в ЄРПН 07.08.2018, при граничному терміні реєстрації 31.07.2018.

Позивач зазначає, що податкова накладна від 02.07.2018 №2159 складена помилково, так як на цю дату відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (далі ПК України) у ПрАТ «Тернопільський молокозавод» не виникли податкові зобов`язання, бо не відбулася жодна з подій, визначена цією нормою: ні дата зарахування коштів від покупця, ні дата відвантаження товару. Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України саме на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну. Податкова накладна створена помилково внаслідок технічної помилки. Після виявлення помилки позивачем проведено коригування, в ЄРПН 08.08.2018 зареєстровано розрахунок коригування до податкової накладної від 02.07.2018 №2159. Вірно складена зведена податкова накладна від 31.07.2018 №2217 на покупця ТОВ «Пакко Холдинг» на загальну суму 1936819,25 грн, у тому числі податок на додану вартість 322803,26 грн, своєчасно зареєстрована в ЄРПН 08.08.2018.

Позивач вважає, що не повинен нести відповідальність за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної в ЄРПН на підставі статті 120-1 ПК України, через допущену технічну помилку. Про це зазначає і Державна фіскальна служба України в податковій консультації від 04.05.2018 з цього питання. Просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

26.06.2019 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

16.07.2019 до суду від Офісу ВПП ДФС надійшов відзив на позов (а.с.64-66). Відповідач у відзиві на позов його заперечує та зазначає, що камеральною перевіркою ПрАТ «Тернопільський молокозавод» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН встановлено несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у трьох випадках, за що до позивача застосовано штраф згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням на підставі статті 120-1.1 ПК України.

Також відповідач вказує, що виключення щодо незастосування штрафу на підставі пункт 120-1.1 статті 120-1 ПК України не можуть бути застосовані до позивача. Так, даною нормою визначено, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Реєстрація податкових накладних чи розрахунків коригувань, у випадку помилкового складення податкової накладної, повинна відбуватися у строки, встановлені пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Відповідач вважає, що висновок, зроблений за результатами камеральної перевірки ПрАТ «Тернопільський молокозавод», та оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірними та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

25.07.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач виклав доводи аналогічні тим, що й у позовній заяві. Звернув увагу, що 04.05.2018 Державною фіскальною службою України надана індивідуальна податкова консультація з питань реєстрації в ЄРПН помилково складеної податкової накладної, відповідно до якої у випадку порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН помилкових (зайвих) податкових накладних відповідальність, передбачена пунктом 120-1 статті 120 ПК України, не настає (а.с.84).

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Представники позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позові, просили позов задовольнити. Також пояснили, що товариство здійснює постачання товарів, яке носить ритмічний характер. Поставка товару здійснюється протягом місяця, за результатами якого складається зведена податкова накладна.

У спірному випадку за результатами господарських операцій постачання товару з ПрАТ «Тернопільський молокозавод» покупцю ТОВ «Пакко Холдинг» за липень 2018 року на загальну суму 1936819,25 грн, у тому числі податок на додану вартість 322803,26 грн, було складено податкову накладну №2159, проте помилково при складані зазначено дату 02.07.2018 замість 31.07.2018, це була технічна помилка допущена бухгалтером через велику кількість опрацювання, складання і реєстрації податкових накладних. Така помилка в даті складання податкової накладної була виявлена 08.08.2018 після реєстрації 07.08.2018 накладних в ЄРПН. З метою її виправлення було складено розрахунок коригування до податкової накладної № 370, зареєстрований в ЄРПН 08.08.2018 та складено нову зведену податкову накладну №2217 від 31.07.2018 на цю ж суму за результатами господарських операцій постачання товару з ПрАТ «Тернопільський молокозавод» покупцю ТОВ «Пакко Холдинг» за липень 2018 року на загальну суму 1936819,25 грн, у тому числі податок на додану вартість 322803,26 грн. Така зведена податкова накладна №2217 від 31.07.2018 складена на дату виникнення податкових зобов`язань на дату постачання товару за липень 2018 року.

Представники позивача звернули увагу, що на 02.07.2018 була відсутня проплата від ТОВ «Пакко Холдинг» на суму 1936819,25 грн, а так само не було поставки товару, про що надали відповідні докази в підтвердження відсутності податкових зобов`язань на цю дату. Вказавши помилково дату в податковій накладній №2159 « 02.07.2018» платник податків вважаючи, що це зведена накладна за місяць і її датою мало б бути « 31.07.2018», не міг у будь-якому випадку її своєчасно зареєструвати, бо строки для реєстрації податкової накладної за 02.07.2018 закінчилися в останній день місяця - 31.07.2018.

Також представники позивача надали документи бухгалтерського обліку на підтвердження постачання товарів з ПрАТ «Тернопільський молокозавод» покупцю ТОВ «Пакко Холдинг» та проведених розрахунків за червень та липень 2018 року на обґрунтування відсутності підстав для складання податкової накладної №2159 від 02.07.2018.

Крім того, зазначили, що товариство не погоджується з штрафом застосованим за несвоєчасну реєстрацію саме цієї податкової накладної, у двох інших випадках порушення платник податків визнає.

Представник відповідача у судових засіданнях просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві на позов. Зазначив, що податкове законодавство не звільняє від відповідальності платника податків за несвоєчасну реєстрацію в ЄРПН помилково виписаних податкових накладних, а тому штраф застосовано підставно та правомірно. Також звернув увагу на правові висновки Верховного Суду у справах, обставини в яких вважає аналогічними з спірними. Вказав, що оскаржуване рішення прийняте за результатами камеральної перевірки, яка не передбачає встановлення обставин, на які посилається позивач, а тому вони не можуть бути предметом дослідження та з`ясування судом.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ПрАТ «Тернопільський молокозавод» зареєстроване як юридична особа, взяте на податковий облік в контролюючих органах 30.07.1999, основним видом господарської діяльності є: перероблення молока, виробництво масла та сиру. Дані обставини підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 25.01.2019 (а.с.8-27).

Офісом ВПП ДФС проведено камеральну перевірку дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких накладних в ЄРПН ПрАТ «Тернопільський молокозавод» в червні, серпні 2018 року та січні 2019 року, про що складено акт від 05.03.2019 №159/28-10-48-10/30356917 (а.с.38-41).

Перевіркою встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме порушено граничні терміни реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН:

від 02.05.2018 №2144/20 на суму податку на додану вартість 145,72 грн, зареєстрована в ЄРПН 05.06.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 5 календарних днів;

від 02.07.2018 №2159 на суму податку на додану вартість 322803,26 грн, зареєстрована в ЄРПН 07.08.2018, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 7 календарних днів;

від 13.12.2018 №2742/8 на суму податку на додану вартість 117,00 грн, зареєстрована в ЄРПН 16.01.2019, тобто з порушенням граничних термінів реєстрації на 16 календарних днів.

У висновку акта перевірки вказано про порушення ПрАТ «Тернопільський молокозавод» граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН на загальну суму податку на додану вартість 323065,98 грн. Відповідальність платника передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

27.03.2019 на підставі акта перевірки від 05.03.2019 №159/28-10-48-10/30356917 Офіс ВПП ДФС виніс оскаржуване податкове повідомлення-рішення № про застосування до ПрАТ «Тернопільський молокозавод» за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 322948,98 грн штрафу у розмірі 10 відсотків у сумі 32294,90 грн, за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН від 16 до 30 календарних днів на суму податку на додану вартість 117,00 грн штрафу у розмірі 20 відсотків у сумі 23,40 грн, а всього 32318,30 грн (а.с.50-51). До податкового повідомлення-рішення долучено розрахунок штрафу (а.с.52).

Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням контролюючого органу, у зв`язку з чим звернувся до суду, попередньо оскарживши його в адміністративному порядку. Проте таке податкове повідомлення-рішення за результатами розгляду скарги платника податків залишене без змін (а.с.45-48).

При цьому оскаржуючи податкове повідомлення-рішення в цілому, судом з`ясовано, що позивач не погоджується з штрафом на суму 32280,33 грн, що застосований за затримку реєстрації податкової накладної від 02.07.2018 №2159 в ЄРПН на 7 календарних днів на суму ПДВ 322803,26 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржуване рішення відповідача прийняте у відповідності до зазначених вище умов.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу (підпункт 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Податкове зобов`язання для цілей розділу V цього Кодексу - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді (підпункт 14.1.179 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;

покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Судом встановлено, що постачання товарів з ПрАТ «Тернопільський молокозавод» на ТОВ «Пакко Ходинг» має ритмічний характер, тобто по кілька разів на місяць, що підтверджується умовами договору поставки від 01.01.2018, укладеним між такими продавцем та покупцем (а.с.207-211), бухгалтерськими документами про обсяги поставок за червень-липень 2018 року реєстрами документів реалізації за червень-липень 2018 року (а.с.118-154, 162-199).

З положень пункту 201.4 статті 201 ПК України та враховуючи ритмічний характер постачання товарів з ПрАТ «Тернопільський молокозавод» на ТОВ «Пакко Холдинг», висновується, що позивач може складати зведену податкову накладну на увесь обсяг поставок протягом місяця не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання.

Наведені висновки узгоджуються з поясненнями представника позивача про те, що станом на 02.07.2018 у ПрАТ «Тернопільський молокозавод» не було підстав складати податкову накладну так як така складається за підсумками місяця не пізніше останнього дня місяця. І крім того, у позивача станом на 02.07.2018 не виникли податкові зобов`язання з постачання товарів на ТОВ «Пакко Холдинг», оскільки не відбулися жодна з подій, визначена пунктом 187.1 статті 187 ПК України: ні зарахування коштів від покупця, що підтверджується даними рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» по контрагенту ТОВ «Пакко Холдинг» за липень 2018, заборгованість станом на 01.07.2018 становила 1979588,38 грн (а.с.116), переліком платіжних доручень за липень 2018 (а.с.155-156), ні відвантаження товарів, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» по контрагенту ТОВ «Пакко Холдинг» за 01-02.07.2018 (а.с.157), перелік документів реалізації за 01-02.07.2018 року на суму лише 54344,16 грн (а.с.158).

Судом досліджено, що до зведеної податкової накладної №2159 від 02.07.2018 включений увесь обсяг постачання товарів на ТОВ «Пакко Холдинг» протягом липня місяця 2018 року, а саме реалізація з 02.07.2018 по 31.07.2018 на загальну суму 1936819,56 грн, що підтверджується реєстром документів реалізації за липень 2018 року (а.с.118-140). Крім того, судом досліджено реєстр реалізації продукції ПрАТ «Тернопільський молокозавод» на ТОВ «Пакко Холдинг» за червень 2018 року, сума реалізації склала 2168289,48 грн (а.с.162-185).

Наведене дає підстави для висновку, що податкова накладна від 02.07.2018 №2159 виписана саме як зведена за результатами постачання товарів на ТОВ «Пакко Холдинг» за липень 2018 року і могла бути складена лише 31.07.2018, оскільки до цієї дати відсутні у позивача податкові зобов`язання на таку суму постачання, не було ні оплати, ні фактичного відвантаження товару на всю суму поставки 1936819,56 грн. Вказані обставини свідчать на користь позивача про допущення технічної помилки у даті складання податкової накладної №2159 саме « 02.07.2018» замість « 31.07.2018».

З пояснень представників позивача вбачається, що після закінчення місяця, всі податкові накладні одним масивом направляються до ЄРПН. У спірному випадку така реєстрація податкових накладних, у тому числі податкової накладної № 2159 від 02.07.2018 проведена 07.08.2018 (а.с.33). Після реєстрації податкових накладних і опрацювання квитанцій про їх прийняття на рівні ДФС була виявлена реєстрація податкової накладної №2159 з невірною датою складання, саме « 02.07.2018» замість « 31.07.2018». Усунення помилки можливе лише через коригування та реєстрацію в ЄРПН розрахунку коригування, що й було зроблено позивачем 08.08.2018 (а.с.30), та одночасно складено та направлено нову податкову накладну (зведену) на постачання товарів на ТОВ «Пакко Холдинг» за липень 2018 року №2217 від 31.07.2018 (а.с.34).

Зіставивши операції по податкових накладних на постачання товарів на ТОВ «Пакко Холдинг» №2159 від 02.07.2018 (а.с.28) та №2217 від 31.07.2018 (а.с.34), суд встановив, що вони є ідентичними з аналогічними показниками щодо асортименту, кількості, вартості товару на загальну суму постачання 1936819,56 грн, у тому числі податок на додану вартість 322803,26 грн.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (абзац перший пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції (абзац дев`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац тринадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (абзаци чотирнадцятий-п`ятнадцятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).

З огляду на строки реєстрації податкових накладних, визначені абзацом чотирнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України, позивач, вказавши помилково дату в податковій накладній №2159 « 02.07.2018» вважаючи, що це зведена накладна за місяць і її датою мало б бути « 31.07.2018», не міг у будь-якому випадку її своєчасно зареєструвати, бо строки для реєстрації податкової накладної за 02.07.2018 закінчилися в останній день місяця - 31.07.2018.

Статтею 120-1 ПК України визначено відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Так, згідно з пунктом 120-1.1 статті 120 ПК України (у редакції, що діє з 01.01.2017 з урахуванням змін, внесених на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналіз змісту вищенаведених норм (статей 187, 201, 120-1 ПК України) дає підстави для висновку, що штраф згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України може бути застосований лише у разі, якщо платник податків - продавець товарів/послуг був зобов`язаний, відповідно до вимог ПК України, скласти та зареєструвати податкову накладну у зв`язку з настанням однієї з подій: постачання товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 02.07.2018 жодних господарських операцій, які були б підставою для складання податкової накладної, між позивачем та ТОВ «Пакко Холдинг» не відбулося.

За таких обставин, оскільки у позивача станом на 02.07.2018 був відсутній обов`язок скласти та зареєструвати податкову накладну, помилкове виписування останньої не тягне за собою жодних наслідків, які передбачені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, тобто відсутні підстави для застосування до позивача штрафу на суму 32280,33 грн за затримку реєстрації помилкової (зайвої) податкової накладної від 02.07.2018 №2159.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06.06.2018 у справі №813/4556/16 (адміністративне провадження №К/9901/42153/18), від 28.03.2019 у справі №809/1420/17 (адміністративне провадження №К/9901/41111/18), висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд звертає увагу, що Державною фіскальною службою України 04.05.2018 надана індивідуальна податкова консультація №2004/6/99-99-07-05-06-15/ІПК з питань реєстрації в ЄРПН помилково складеної податкової накладної, відповідно до якої у випадку порушення граничних строків реєстрації в ЄРПН помилкових (зайвих) податкових накладних відповідальність, передбачена пунктом 120-1 статті 120 ПК України, не настає (а.с.85).

При цьому суд не враховує посилання представника відповідача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.07.2019 у справі №816/955/18 (адміністративне провадження №К/9901/14853/19), оскільки обставини такої справи не є ідентичними та стосуються випадків коли податкові зобов`язання у платника виникли, бо мало місце перерахування коштів, в одному випадку, а в іншому стосувались виключно зміни статусу платника податків, а не виникнення податкових зобов`язань.

Також суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що суд досліджує документи і обставини, які були поза межами камеральної перевірки, оскільки суд повинен повно і об`єктивно з`ясувати і встановити всі обставини справи та надати оцінку кожному поданому учасниками справи доказу. При цьому суд звертає увагу, що саме такі мотиви були викладені позивачем у скарзі до Державної фіскальної служби України і подані відповідні докази на їх обґрунтування в порядку адміністративного оскарження, що не позбавляло можливості контролюючий орган їх в повній мірі врахувати (а.с.47-46).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДФС від 27.03.2019 № в частині застосування до ПрАТ «Тернопільський молокозавод» штрафу на суму 32280,33 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Інші порушення, які складають решту суми штрафу за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН, судом не досліджуються, оскільки їх правомірність позивачем не ставиться під сумнів, незважаючи на позовну вимогу визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення в цілому.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх, беззаперечних доказів на обґрунтування своєї позиції та не довів правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, винесеного щодо ПрАТ «Тернопільський молокозавод» в частині штрафу на суму 32280,33 грн. В цій частині оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте з порушенням умов, визначених частиною другою статті 2 КАС України, а саме: не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, рішення не відповідає критерію пропорційності, адже у такий спосіб не дотримано справедливої рівноваги між інтересами держави та інтересами особи - позивача, оскільки мета задекларувати і сплатити податкове зобов`язання досягається своєчасною реєстрацією вірної податкової накладної з достовірним даними та складеної за наявності визначеної ПК України підстави.

В решті позовні вимоги є необґрунтованими. Позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду із даним позовом, ПрАТ «Тернопільський молокозавод» сплатив судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджуються платіжним дорученням від 21.06.2019 №3639 (а.с.4).

Оскільки суд задовольняє позов частково, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто 1919,08 грн (99,9% від загальної суми позову).

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 27.03.2019 № в частині застосування до Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» штрафу на суму 32280,33 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» судові витрати у розмірі 1919,08 грн (одна тисяча дев`ятсот дев`ятнадцять грн 08 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Тернопільський молокозавод» (46010, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Лозовецька, 28, ідентифікаційний код юридичної особи 30356917).

Відповідач: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 11 г, ідентифікаційний код юридичної особи 39440996).

Повний текст рішення складено та підписано 23.08.2019.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.