Справа № 826/19433/16
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2019 року

Київ

справа №826/19433/16

провадження №К/9901/69773/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., провівши в касаційному порядку попередній розгляд справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», Публічного акціонерного товариства «Авант банк» до Міністерства юстиції України, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б., треті особи - Приватне підприємство «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва у складі колегії суддів Пащенка К.С., Чудак О.М., Шейко Т.І. від 10 жовтня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О., Мельничука В.П. від 04 грудня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Авант-Банк» звернулось до суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

- визнати протиправним (незаконним) рішення Міністерства юстиції України, оформлене у формі наказу № 1087/7 від 15.09.2016 року «Про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» від 08.07.2016 року № 3832»;

- скасувати рішення Міністерства юстиції України, оформлене у формі наказу № 1087/7 від 15.09.2016 року «Про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «АВАНТ-БАНК» від 08.07.2016 року № 3832»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28492686 від 29.02.2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28505292 від 29.02.2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28505767 від 29.02.2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б.;

- внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про скасування державної реєстрації прав, зокрема: запису про право власності № 13473120 від 28.02.2016 року; запису про іпотеку № 13484141 від 29.02.2016 року; запису про обтяження № 13483808 від 29.02.2016 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2018 року, провадження в частині позовних вимог про:

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28492686 від 29.02.2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б.;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28505292 від 29.02.2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б.;

- скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28505767 від 29.02.2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б.;

- внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про скасування державної реєстрації прав, зокрема: запису про право власності № 13473120 від 28.02.2016 року; запису про іпотеку № 13484141 від 29.02.2016 року; запису про обтяження № 13483808 від 29.02.2016 року закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справу в цій частині не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

3. Закриваючи провадження в цій частині позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що предметом спору у цій частині позовних вимог є реєстраційні дії Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б. із державної реєстрації права власності на Предмет іпотеки за ОСОБА_1 . Судами вказано на те, що оскарження рішень Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б. відбувається в контексті матеріально-правового питання реєстрації останнім права приватної власності на Предмет іпотеки за ОСОБА_1 , про що вчинено відповідні записи. Таким чином спір фактично обумовлений позбавленням права власності особи на нерухоме майно в розрізі майнового питання переходу права власності, а відтак спір не є публічно-правовим.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося із касаційною скаргою, у якій просить їх скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Крім того, скаржник в касаційній скарзі, посилаючись на частину шосту статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України, просить справу передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

5. Касаційна скарга обґрунтована тим, що предметом позову у цій справі є оскарження дій суб`єкта владних повноважень під час виконання ним владних управлінських функцій, які виникли у зв`язку з порушенням вимог чинного законодавства, що в результаті призвело до порушення законних інтересів АТ «Дельта Банк». З урахуванням цього, спір у справі підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

6. Відповідно до частини шостої статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

7. Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

8. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

9. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

10. Європейський суд з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04) зазначив, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві … керується законом, що приймається парламентом»; фраза «встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність; термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів; вимога стосовно того, що суд має бути «встановленим законом» є однією з декількох вимог Конвенції та протоколів до неї і встановлює, що дії національних органів мають базуватись на внутрішньому праві; вся організаційна система судів, включаючи не тільки питання, які підпадають під юрисдикцію певних видів судів, але також встановлення окремих судів та визначення їх місцевої юрисдикції (Coeme and others v. Belgium № 32492/96); суд не є встановленим законом у разі, якщо правила, які регламентують склад суду, не були додержані (Posokhov v. Russia № 63486/00, Fedotova v. Russia № 73225/01).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

11. Враховуючи, що учасник справи оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення правил предметної юрисдикції, колегія суддів приходить до висновку про те, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк», Публічного акціонерного товариства «Авант банк» до Міністерства юстиції України, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна М.Б., треті особи - Приватне підприємство «Готельно-ресторанний комплекс «Апельсин», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний