Справа № 347/1269/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/8476/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року у справі № 347/1269/19 (головуючий у справі суддя Гордій В.І., м.Косів, Івано-Франківська область) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора 2 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП Князевої Ванди Миколаївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора 2 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП Князевої Ванди Миколаївни, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ №1243036 від 18 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з чим він не погоджувався.

Рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги апелянт покликається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про недоведеність відповідачами правомірності винесення спірної постанови, та не надання ними належних та допустимих, достовірних і достатніх доказів її законності та обґрунтованості щодо дій позивача.

Учасники справи, їх представники в судове засідання на розгляд справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Особливості розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності визначені в статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, а порядок повідомлення їх учасників ст. 268 цього ж Кодексу, відповідно до якої учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За відсутності сторін, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін, враховуючи наступне.

Зі змісту оскарженої постанови серії ЕАВ №1243036 від 18 червня 2019 року судом встановлено, що 18 червня 2019 року, о 21:00 позивач, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Daimler Benz 811D, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , на автодорозі М04 (152км) в Дніпропетровській області був зупинений працівниками поліції. В ході перевірки документів працівником поліції встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом перевозить вантаж, маса якого згідно ТТН 974043 від 18 червня 2019 року становить 5 тонн, що на 1,35 тонни перевищує дозволене навантаження згідно технічних характеристик транспортного засобу, а відтак такі дії є порушенням п. 22.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

За скоєне інспектор 2 роти 4 батальйону УПП в Дніпропетровській області ДПП Князева Ванда Миколаївна притягнула відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З прийнятою постановою позивач не погодився, відтак звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, про протиправність прийнятої працівником поліції постанови з огляду на не проведення відповідачем вагово-габаритного контролю автомобіля, яким керував позивач.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Згідно п.22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу. У випадку невиконання вимог цього пункту водій транспортного засобу підлягає притягненню до адміністративної відповідальності згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення повинна підтверджуватися відповідними докази.

В розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу повна дозволена маса транспортного засобу Daimler Benz 811D, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, становить 7490 кг. При цьому, згідно ТТН 974043 від 18 червня 2019 року автомобіль перевозив вантаж масою 5 тонн.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що відповідач не проводив вагово-габаритного контролю транспортного засобу у спеціальному пункті, що підтверджується в тому числі й відеозаписами наданими відповідачами, які однак надійшли до суду першої інстанції вже після закінчення розгляду. Відповідно, інформація щодо дійсної маси транспортного засобу на момент зупинення працівником поліції у відповідачів відсутня.

Колегія суддів зазначає, що зазначена в ТТН маса вантажу не може бути визначальним доказом щодо маси вантажу, який перевозиться, з огляду на те, що така може містити як помилку при її оформленні, так і вантаж може бути завантажено в транспортний засіб як меншої так і більшої маси, а тому визначальним доказом щодо підтвердження чи спростування вчинення позивачем порушення п.22.1 ПДР є саме зважування транспортного засобу у спеціальному пункті вагово-габаритного контролю.

Отже, наведені вище обставини зумовлюють висновок про відсутність у відповідачів достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів, які доводять вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а відтак й підтверджують правомірність спірної постанови.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2019 року у справі № 347/1269/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний