Справа № 640/5138/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

15 серпня 2019 року №640/5138/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при помічникові судді Лавренюк Н.С., за участі: представника позивача – Чуфарова І.О., представника відповідача – Кальковця В.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА"

до

Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № , -

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 серпня 2019 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз’яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (01103, м. Київ, вул. Дружби Народів, буд. 8А, ) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № від 19.12.2018.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач помилково дійшов висновку щодо порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних, адже такі висновки зроблені виходячи з невірного тлумачення наявного у статті 1201 Податкового кодексу України виключення щодо застосування штрафних санкцій. Також, рішення відповідача про застосування штрафу згідно зі статтею 1201 Податкового кодексу України було прийнято відповідачем з порушенням приписів статті 4 Податкового кодексу України, якими закріплений принцип презумпції правомірності рішень платника податків в разі, якщо норма закону припускає неоднозначне (множинне) тлумачення прав та обов’язків платника.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що за результатами камеральної перевірки встановлено порушення ТОВ Фірма "Розетка.УА" граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Враховуючи викладене, відповідно до п. 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, відповідачем було застосовано штрафні санкції та прийнято податкове повідомлення-рішення від № від 19.12.2018.

В судовому засіданні 10.06.2019 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначення справу до судового розгляду по суті.

Позивач надав суду Висновок науково-правової експертизи на запит ТОВ «Розетка.УА» щодо відповідальності за порушення платником податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України. Також, позивачем було надано додаткові письмові пояснення з приводу спірних правовідносин, в яких зазначено, що в грудні 2016 - січні 2017 року формуванням та відправленням до ДФС податкових накладних для реєстрації в ЄРПН було зайнято лише 2 робітника бухгалтерії ТОВ "Розетка.УА", водночас обсяги складання підприємством податкових накладних є занадто великими для двох працівників, що сприяло залученню додаткових працівників та витрат додаткового часу для їх навчання. Позивач також зазначив, що затримка реєстрації частини податкових накладних сталася з вини контролюючого органу.

В судовому засіданні 15 серпня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 15 серпня 2019 року проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 15 серпня 2019 року на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Розетка.УА» в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт перевірки від 21.11.2018 №3638/28-10-44-04/37193071, згідно з висновками якого перевіркою встановлено порушення ТОВ «Розетка. УА» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме порушення термінів реєстрації податкових накладних згідно з додатком до акта перевірки.

На підставі акта перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 №, яким до позивача за затримку реєстрації податкових накладних застосовано загальну суму штрафу в розмірі 2 868 852, 41 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення від 19.12.2018 № рішенням Державної фіскальної служби України від 04.03.2019 №10305/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги, податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 № залишено без змін, а скаргу ТОВ «Розетка.УА» без задоволення.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 № протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до підпункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків :

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою ) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Системний аналіз статті 201, пункту 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов'язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 04.09.2018 року по справі №816/1488/17.

Крім того, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 26.06.2018 року по справі №816/1990/17, обов'язок щодо здійснення відповідної реєстрації покладається на платника податків як відносно податкових накладних, що надаються покупцю, так і податкових накладних, які не надаються покупцю, а також податкових накладних, складених за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

За змістом частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, частиною 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як встановлено під час судового розгляду справи, позивачем зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму податку на додану вартість 28 432 433, 65 грн., перелік яких наведений в додатку 1 до акта перевірки.

При цьому, позивачем не заперечується факт порушення строків реєстрації відповідних податкових накладних, а наголошується на тому, що несвоєчасність реєстрації таких видів податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю) - не створює підстав для застосування штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу України, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналіз наведеної норми свідчить, що у разі, коли законодавець виокремлює податкові накладні, які не надаються покупцю, та податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, ним застосовується слово “а також”, натомість у пункті 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України використано інші обороти.

З огляду на викладене суд відхиляє доводи позивача про помилковість тлумачення Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України диспозицій п. 1201.1 статті 1201 Податкового кодексу України, та вважає необґрунтованими твердження позивача щодо незастосування штрафних санкцій в разі несвоєчасності реєстрації в ЄРПН податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю).

При цьому, доказів того, що податкові накладні позивача, зазначені в додатку до акта перевірки відповідали всім критеріям, а саме: не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, які дають підстави для незастосування штрафних санкцій у випадку несвоєчасної реєстрації таких накладних – матеріали справи не містять.

В основу тверджень позивача щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення покладено ті обставини, що податкові накладні позивача не підлягали наданню покупцеві, оскільки останні не були платниками ПДВ, проте, дані обставини не є підставою для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, про що вказано судом вище.

Стосовно посилань позивача на висновок науково-правової експертизи, складений науковим експертом Поліводським О.А. щодо відповідальності за порушення платником податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового кодексу України, то суд не сприймає такі посилання позивача, оскільки вказаний висновок не є нормативно-правовим актом, за своєю природою носить інформаційно-рекомендаційний та необов'язковий характер, при цьому, висновок складався за запитом позивача.

Суд вважає, що в даному випадку може самостійно встановити всі обставини у справі, надати належну правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, до того ж, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, на які містяться посилання вище.

Стосовно додаткових письмових пояснень позивача, поданих через канцелярію суду 06.08.2019 разом зі скірншотами екрану, наданих на підтвердження затримки реєстрації податкових накладних з вини фіскальних органів, суд зауважує, що докази які надані позивачем до матеріалів справи не відносяться до спірних правовідносин, позаяк, накладні про які йдеться в письмових поясненнях, відносяться до іншого періоду.

Натомість, суд зауважує, що з наданих позивачем доказів можна зробити висновок щодо спроможності позивача зареєструвати достатньо велику кількість податкових накладних одним днем, оскільки зазначені в додаткових поясненнях накладні були зареєстровані одним днем, а саме - 03.01.2017, всупереч посиланням позивача на недостатню кількість робітників та часу для реєстрації всіх накладних ТОВ «Розетка.УА».

Проаналізувавши наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що до відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, для реєстрації податкових накладних, перелік яких наведено в додатку до акта перевірки від 21.11.2018 №3638/28-10-44-04/37193071.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (01103, м. Київ, вул. Дружби Народів, буд. 8А, ) – відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 19 серпня 2019 року.

Суддя Н.Г. Вєкуа