Справа № 826/10360/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 серпня 2019 року №826/10360/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень від 29.03.2018р. ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд 33/19, ) про:

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.03.2018 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання 1 425,57 грн.;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 29.03.2018 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання 427,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, позивачем належним чином та своєчасно виконано обов`язок платника податку визначеного Податковим кодексом України щодо сплати податку на доходи фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

У встановлений судом строк від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву, в якому представник відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечує, вказавши, що відповідно до пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій ним податковій декларації. Позивачем порушено граничний строк сплати, а тому податкові повідомлення-рішення прийнято обґрунтовано, скасуванню не підлягають.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено камеральну перевірку своєчасності спати податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за результатами якої складено акт №316-26-15-13-04-28 від 15.02.2018 року.

Також, посадовими особами відповідача проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми військового збору згідно поданої податкової декларації про майновий стан і доходи № від 23.06.2017 року, за результатами якої складено акт №315/26-15-13-04-28 від 15.02.2018 року.

Згідно висновків акту перевірки встановлено, порушення пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України, відповідно до якого фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 29.03.2018 року:

- №, яким встановлено, порушення пункту 179.7 статті 179 Податкового кодексу України, відповідно до якого фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 427,67 грн.;

- № на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку на 91 календарний день сплати податкового зобов`язання зобов`язано сплати штраф у розмірі 1425,57 грн.

Позивач, не погоджуючись з прийнятими рішеннями, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду.

Таким чином, вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суду слід встановити чи мало місце порушення позивачем граничного строку сплати грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, серед іншого,сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 179.7 статті 179 Податкового кодексу України встановлено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Матеріали справи свідчать, що позивачем подано декларацію про майновий стан і доходи № від 23.06.2017 року.

Сплачено було податок на доходи фізичних осіб у розмірі 7255,55 грн. 03.07.2017 року та військовий збір у розмірі 2176,67 грн. 03.07.2017 року.

Вищевказані обставини підтверджуються матеріалами справи, а саме квитанціями №195 та №196 від 03.07.2017 року.

Суд зазначає, що позивачу нараховано штраф відповідно до статті 126 Податкового кодексу України, яка визначає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків. В даному випадку, суд вважає, що позивачем не допущено порушення правил/строків сплати податків, а тому застосування до фізичної особи ОСОБА_1 штрафу є необґрунтованим.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та допустимих доказів в підтвердження обґрунтованості та правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій, а тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись вимогами статей 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.03.2018 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання 1 425,57 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 29.03.2018 прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання 427,67 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 704,80 (сімсот чотири гривні 80 коп.) грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа