Справа № 160/3114/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3114/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.,

за участю сторін (представників): позивач ОСОБА_1 , представник відповідача - Нагорна З. Д .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року (суддя 1-ї інстанції Голобутовський Р.З.) у справі №160/3114/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

08.04.2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа - Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2019 року №Ф-7042-54/410, в якій ГУ ДФС у Дніпропетровській області вимагає від ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , сплатити недоїмку у розмірі 6611,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2019 року №Ф-7042-54/410, в якій повідомлено, що станом на 28.02.2019 року заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 6611,88 грн. та ГУ ДФС у Дніпропетровській області вимагає сплатити недоїмку у розмірі 6611,88 грн. за реквізитами вказаними у Вимозі. ОСОБА_1 має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2641 від 17.09.2012 року, а також перебуває на обліку, як платник єдиного внеску з 25.01.2007 року, що підтверджується витягом №3972 від 02.02.2018. У позивача, відповідно до електронного кабінету відсутня недоїмка (заборгованість) зі спдати єдиного внеску за 2017р. та за 2018р. така сплачена у поному обсязі. Ткож у 2019р. позивачем сплачено єдиний внесок за січень-лютий місці.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у задоволенні позлову відмовлено.

Позивачем,на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги, обґрунтовані тим, що Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише при умові, що така особа не є найманим працівником в межах такої незалежної професійної діяльності і що вона отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності. В той же час, відповідно до п.1 ч.1 ст.4 цього Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами. Так судом першої інстанції не прийнято до уваги того, що у 2017 році позивач був найманим працівником.

Направлені позивачем (особою, що подала апеляційну скаргу) пояснення до апеляційної скарги колегія суддів вважає додатковими письмовими поясненнями, оскільки такі містять лише цитування іншого судового рішення.

Відповідач не скористався правом подання відзиву.

В судовому засіданні суу апеляційної інстанції позивач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. Надав пояснення відповідно доводам апеляційної скарги.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначив про законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить висноку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач зобов`язаний сплачувати єдиний соціальний внесок як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Оскільки позивач не подавав заяву про припинення права на зайняття адвокатською діяльністю або заяви щодо зняття з обліку, тому він є особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Факт працевлаштування позивача і його перебування в трудових відносин з підприємством не спростовує вказаного висновку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач згідно з наказом №1 від 01.02.2011р., 01.02.2011 року був прийнятий на посаду директора до ТОВ "Юридична фірма "Факт", а згідно з наказом №2 від 26.12.2017р. був звільнений з цієї посади 26.12.2017 року.

Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2641 ОСОБА_1 було отримано 17.09.2012 року.

Адвокат Круглий В.В. узятий на облік у контролюючих органах 28.08.2014 року за №4356 та перебуває на обліку у Західно-Донбаській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, відповідно до довідки від 02.02.2018 року №003 про взяття на облік платника податків, відомості щодо якого не підлягають включенню до ЄДР. (а.с. 26, 27)

З 27.02.2019 року адвокат Круглий В.В. здійснює адвокатську діяльність у організаційно-правовій формі адвокатського об`єднання і є керівником адвокатського об`єднання "Круглий та партнери", згідно з даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданої 28.02.2019 року.

Згідно з наказом №2 про прийняття на роботу від 07.03.2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду голови Адвокатського об`єднання "Круглий та партнери" з 07.03.2019 року.

Станом на 28.02.2019 року за даними інтегрованої картки платника (далі - ІКП) по коду бюджетної класифікації 71040000 по ОСОБА_1 були автоматично розраховані нарахування єдиного внеску, а саме: за 2017 рік у сумі 8448 грн. граничний строк сплати до 02.05.2018 року; 1 квартал 2018 у сумі 2457,18грн., граничний строк сплати до 19.04.2018 року; 2 квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2018 року; 3 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.10.2018 року; 4 квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 21.01.2019 року. Загальна сума нарахувань з єдиного внеску за 2017 рік та 1-4 квартали 2018 склала 18 276,72 грн. Станом на 31.01.2019 року відповідно до ІКП за ОСОБА_1 обліковувалась недоїмка у розмірі 8448 грн. 22.02.2019 року здійснено зарахування 1836,12 грн. відповідно до платіжного доручення №11. Таким чином, станом на 28.02.2019 року недоїмка склала 6611,88 грн. (8448 грн-1836,12 грн).

13.03.2019 року за №Ф-7042-54/410 ГУ ДФС у Дніпропетровській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), в якій ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 28.02.2019 року заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 6611,88 грн. та ГУ ДФС у Дніпропетровській області вимагає сплатити недоїмку у розмірі 6611,88 грн. за реквізитами вказаними у Вимозі.

Спір полягає у правомірності нарахування позивачеві відповідачем суми єдиного внеску за період 2017 - 2018 роки з урахуванням форми здійснення адвокатської діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську діяльність, та отримують дохід від цієї діяльності.

Особа, яка проводить незалежну професійну діяльність - адвокат Круглий В.В. - з 28.08.2014 перебуває на обліку в Західно-Донбаській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області та відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464 є платником єдиного внеску.

Статтею 6 Закону № 2464 визначені права та обов`язки платника єдиного внеску, зокрема, відповідно до пунктів 1 та 4 частини 2 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати звітність у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 1 ч.1 ст. 7 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 1774) внесено низку змін до Закону № 2464, які набули чинності з 01.01.2017 року, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Так, з 2017 року особи, які проводять незалежну професійну діяльність, навіть у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року, зобов`язані визначити базу нарахування єдиного внеску, але не більше максимальної величний бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом № 2464. При цьому, сума єдиною внеску не може бути меншою за розмір мінімальною страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону № 2464 в редакції Закону №1774).

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за яких нараховується заробітна плата (дохід).

Згідно з нормами частини п`ятої статті 8 Закону № 2464 єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної бази нарахування єдиного внеску.

Отже, сума мінімального страхового внеску за місяць у 2017 році складала 704 грн., так як відповідно до Закону України від 21.12.2016 року № 1801-VІІІ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати складав 3200 грн. (3200 х 22 відсотки).

Сума мінімального страхового внеску за місяць у 2018 році складав 819 грн., так як відповідно до Закону України від 07.12.2018 року № 2246-VIІI "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір мінімальної заробітної плати складав 3723 грн. (3723 х 22 відсотки).

Також, з січня 2018 року набули чинності зміни до Закону № 2464, внесені Законом України від 03.10.2018 року №2148-VІІI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148), зокрема, в частині термінів сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, особами, які провадять незалежну професійну діяльність та членами фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхування на інших підставах.

Так, відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону № 2464 з січня 2018 року зазначена категорія платників зобов`язана сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до внесених Законом № 2148-VIII від 03.10.2017р. змін, дана категорія платників єдиного внеску зобов`язана була сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до і травня наступного року.

Починаючи з 01.01.2018 року, у зв`язку з внесеними змінами до Закону № 2464 та з метою здійснення контролю за своєчасністю сплати єдиного внеску по даній категорії платників, фіскальним органом розроблено алгоритм автоматичного розрахунку нарахувань сум єдиного внеску.

Згідно пп.14.1.226. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. В свою чергу, незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з дати реєстрації, а роботодавці розглядаються оскремо, як платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Положеннями частини 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076) передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до ст. 13 Закону №5076 адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, позивач не спростовує факту, що був зареєстрований у податковому органі, як особа, яка здійснювалась у формі індивідуальної адвокатськоїа діяльності (самозайнята) за період нарахування відповідачем спірної скуми єдиного внеску.

Згідно п.п.67.1.2. п.67.1 ст.67 та п.п.65,10.4. п.65.10 ст.65 Податкового кодексу України, підставою для зняття з обліку в органах доходів і зборів самозайнятої особи є реєстрація припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи у відповідному уповноваженому органі (з дати реєстрації).

Доказів щодо звернення позивача до податкового органу з відповідною заявою про зняття з обліку платників податків, як самозайнятої особи, позивач не надав суду.

Враховуючи зазначене, є вірними висновки суду першої інстанції, що станом на 28.02.2019 року заданими інтегрованої картки платника (далі - ІКП) по коду бюджетної класифікації 71040000 по ОСОБА_1 були автоматично розраховані нарахування єдиного внеску. Загальна сума нарахувань з єдиного внеску за 2017 рік та 1-4 квартали 2018 склала 18276,72 грн. Станом на 31.01.2019 року відповідно до ІКП за ОСОБА_1 обліковувалась недоїмка у розмірі 8448грн. 22.02.2019 року здійснено зарахування 1836,12 грн. відповідно до платіжного доручення. Таким чином, на 28.02.2019 року недоїмка склала 6611,88 грн. (8448 грн-1836,12 грн.).

Стосовно посилання позвача на неврахування судом першої інс танції доводів про те, що протягом 2017 року він реалізовував своє право на заняття адвокатською діяльністю не як самозайнята особа, а як найманий працівник ТОВ "Юридична фірма "Факт", і протягом 2017 року його роботодавець щомісячно сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за найманого працівника ОСОБА_1 у розмірі 22% від суми нарахованої йому заробітної плати, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції надав оцінку таких мовадам та зазначив, що відповідно до половжень Закону № 2464 роботодавці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, розглядаються як окремі платники ЄСВ, з чим погоджується і колегія суддів.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 передбачено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, які використовують найману працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством , чи за цивільно-правовими договорами.

Згідно з п.5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464, платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Таким чином доводи позивача спростовуються у тому числі нормами законодавства.

Крім того, позивач перебуваючи у трудових відносинах з підприємством- юридичною фірмою, прийняв рішення стати на облік до податкового органу як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).

Щодо посилання позивача на неврахування відповідачем відсутності доходу у 2017 році як самозайнятої особи та відсутності бази оподаткування, колегія суддів зазначає, що при визнаенні єдиногвнеску враховано зазначене та нараховао розмір мінімальною страхового внеску, у відповідності до норм чинного законодаства.

З огляду на викладене,колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року у справі №160/3114/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа: Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повне судове рішення складено 21 серпняя 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва