Справа № 551/523/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 р.Справа № 551/523/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 18.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Рябченко Віктор Васильович, смт. Шишаки, Шишацький район, Полтавська область по справі № 551/523/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Одеській області , Інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції Ничипорчука Євгенія Віталійовича

про оскарження рішення посадової особи патрульної поліції в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, Інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області рядового поліції Ничипорчука Євгенія Віталійовича, в якому просив суд: скасувати постанову серія ЕАВ № 1166529 від 21.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Постановою Шишацького районного суду Полтавської області від 18.07.2019 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на прийняття судом рішення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважає встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвели до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 21 травня 2019 року, позивач ОСОБА_1 рухався транспортним засобом DAF XF 95.430, ДНЗ НОМЕР_1 з причіпом Trailor, ДНЗ НОМЕР_2 автодорогою Київ - Одеса та здійснював перевезення сипучого грузу, а саме кукурудзи і близько 10 годин 20 хвилин, на автодорозі М-05, Київ - Одеса, 450 км + 500м., був зупинений працівниками Укртрансбезпеки ( УТБ) та патрульної поліції для проведення габаритно - вагового контролю, під час якого було виявлено перенавантаження на строєну вісь на 1120 кг, фактична маса 23120 кг при нормі 22000 кг, у зв`язку з чим йому було повідомлено про порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України і відповідачем Ничипорук Є.В. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАВ № 1166529, відповідно до якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він є приватним підприємцем, являється власником автомобіля з причіпом, яким керував ОСОБА_4 і їхав разом з ним 21.05.2019 року та перевозили кукурудзу з ТОВ «Агро Перемога» , с. Гиряві Їсківці Лохвицького району Полтавської області, до пункту розвантаження Одеський зерновий термінал, при цьому по дорозі до Одеси вони неодноразово проходили ваговий контроль і ніяких зауважень до них не було. При зупинці на автодорозі М-05, Київ - Одеса, 450 км + 500м., працівниками Укртрансбезпеки та патрульної поліції для проведення габаритно - вагового контролю, вони з водієм поясняли, що вантаж є сипучим, постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху, тому не має змоги перевіряти розподіл навантаження вантажу по осям, але ці пояснення не були прийняті до уваги і не були об`єктивно з`ясовані всі обставини справи.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що інспектор, приймаючи оскаржувану постанову, всебічно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та при накладенні адміністративного стягнення, встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку, а отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до п.1.3. ПДР, учасники дорожнього руху повинні знати і неухильно виконувати правила.

Вищевказані спеціальні правила перевезення великогабаритними транспортними засобами встановлені постановою КМУ від 18.01.2001 №30 «Про затвердження Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Постановою КМУ №30 від 18.01.2001 встановлено, що:

1. Ці Правила встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

2. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів. зазначених у пункті 22.5 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

3. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Згідно п.17 вищевказаних Правил, великогабаритні та великовагові транспортні засоби повинні бути укомплектовані таким обладнанням:

- не менш як двома противідкотними упорами для додаткової фіксації коліс автомобіля-тягача та кожного з причепів у разі вимушеної зупинки;

- знаком "Об`їзд перешкоди з лівого боку" та знаком "Об`їзд перешкоди з правого боку" діаметром по 600 міліметрів кожний, виготовленими із світловідбивного матеріалу відповідно до вимог стандартів;

- вісьмома конусами з горизонтальними світловідбивними смугами білого та червоного кольору, розташованими почергово (висота конусів - 600 міліметрів, ширина білих та червоних смуг -150 міліметрів);

- жорстким буксиром;

- миготливим ліхтарем червоного кольору або знаком аварійної зупинки;

- комплектом ланцюгів протиковзання (в період з 1 жовтня до 1 квітня);

- жилетом оранжевого кольору із світловідбивними елементами;

- не менш як одним проблисковим маячком оранжевого кольору з автономним живленням.

Під час перевірки встановлено, що перевезення вантажу автомобілем позивача здійснювалось із перевищенням вагових обмежень, а саме при нормативно допустимих навантаженнях на строєну вісь у 22т, мав фактичне навантаження на строєну вісь 23т.120кг. Тобто, перевантаження на строєну вісь у 23т.120кг є більшим на 1т.120 кг замість дозволених 22 т.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі по тексту - Порядок № 879).

Пунктом 3 Порядку № 879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Таким чином, Управління Укртрансбезпеки у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті та її посадові особи уповноважені відповідно до Положення та Порядку № 879 здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з ч.3 п.2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п. 4 абз. 2 "Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", затверджених постановою КМУ (Кабінету Міністрів України) від 18.01.2001 року № 30, допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у п. 22.5 ПДР на 2% від 22 т. (враховуючи похибку вагового комплексу та сипучість ван тажу).

Тобто, законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 % (еквівалентно 440 кг на строєну вісь), що дозволяє враховувати похибку вагового комплексу, специфіку вантажу, в тому числі й сипучого тощо. У даній справі перевищення навантаження на строєну вісь становить більше 2% (більше на 1120 кг).

Матеріали справи містять довідку № 036089 від 21.05.2019 року про результати здійснення габаритно - вагового контролю автомобіля з причіпом, яким керував позивач, та з якої вбачається, що позивачем було допущено перенавантаження на строєну вісь на 1120 кг, а на підставі цієї довідки інспектором 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Одеській області, рядовим поліції Ничипоруком Є.В. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідальність за дане порушення передбачена ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), а саме - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - субєктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та застосовано до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 510 гривень.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач, при прийнятті оскаржуваної постанови, всебічно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та при накладенні адміністративного стягнення, встановив всі обставини справи про адміністративне правопорушення і прийшов до вірного висновку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті постанови суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шишацького районного суду Полтавської області від 18.07.2019 року по справі № 551/523/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 27.08.2019 року