Справа № 2а-5200/10/1370
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2019 року

Київ

справа №2а-5200/10/1370

адміністративне провадження №К/9901/22612/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №?2а-5200/10/1370

за позовом старшого державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року, ухвалену в складі головуючого судді Шинкар Т.І., та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, ухвалену в складі: головуючого судді Кухтея Р.В., суддів Явороського І.О., Носа С.П.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління юстиції у Львівській області, в якому просила:

1.1. визнати протиправною бездіяльність Головного управління юстиції у Львівській області щодо винесеного 20 травня 2010 року наказу про оголошення догани за №430-К і скасувати його;

1.2. зобов`язати Головне управління юстиції у Львівській області виплатити ОСОБА_1 премію, яка не виплачувалася у зв`язку із застосуванням до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач дійшов необґрунтованих висновків про недотримання нею правил внутрішнього трудового розпорядку. Позивач наполягає на тому, що з поважних причин була відсутня на робочому місці 07 травня 2010 року в період із 09:00 до 10:05 год, що підтверджується довідкою закладу охорони здоров`я про звернення за медичною допомогою, яку відповідач під час застосування заходів дисциплінарного впливу протиправно не взяв до уваги.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. ОСОБА_1 проходила державну службу на посаді старшого державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

4. Наказом Головного управління юстиції у Львівській області від 20 травня 2010 року №?430-К старшому державному виконавцю Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_1 було оголошено догану за порушення трудової дисципліни та недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, що полягало у відсутності на робочому місці 07 травня 2010 року в період із 09:00 год до 10:05 год без поважних причин.

5. Підставою для застосування указаного дисциплінарного стягнення було подання заступника начальника Львівського міського управління юстиції - начальника Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 11 травня 2010 року №?1960/08-19 та пояснення ОСОБА_1 від 18 травня 2010 року.

6. Указане подання обґрунтоване тим, що 06 травня 2010 року позивач унесла до внутрішнього журналу обліку тимчасової відсутності працівника запис про те, що 07 травня 2010 року з 09:00 год вона буде відсутня на робочому місці у зв`язку з виїздом на Львівське АТП-14631, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Пластова, 10, - для перевірки виконання боржником виконавчого документа. Проте 07 травня 2010 року позивач за адресою вказаного боржника не з`явилася. На робоче місце в Личаківському відділі Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції прибула о 10:20 год і після вимоги надати письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі з 09:00 год залишила робоче місце та на роботу цього дня не повернулася.

7. Не погоджуючись з обставинами з наказом про притягнення її до відповідальності, позивач звернулася до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

8. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року, адміністративний позов задоволено:

9. визнано протиправними дії Головного управління юстиції у Львівській області щодо прийняття наказу від 20 травня 2010 року №?430-К про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 .

10. скасовано наказ Головного управління юстиції у Львівській області від 20 травня 2010 року №?430-К про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

11. стягнуто з Головного управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_1 524,00 грн премії за травень 2010 року.

12. Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що висновок відповідача про вчинення дисциплінарного проступку, що полягав у відсутності на роботі без поважних причин, є необґрунтованим.

13. Суди попередніх інстанцій, посилаючись на довідки Комунального некомерційного підприємства « 2-га міська поліклініка м. Львова», дійшли висновку, що відсутність позивача на роботі була пов`язана з незадовільним самопочуттям позивача, що виключає можливість застосування до неї дисциплінарного впливу.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

14. У касаційній скарзі відповідач, не погоджуючися з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, просить скасувати їх із підстав порушення норм матеріального та процесуального права й ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

15. На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли безпідставних висновків про наявність поважних причин відсутності позивача на роботі.

16. Відповідач наполягає на тому, що довідок Комунального некомерційного підприємства « 2-га міська поліклініка м.Львова», на які послалися суди, обґрунтовуючи оспорювані рішення, позивач під час вирішення питання про застосування до неї дисциплінарного стягнення не подавала.

17. Відповідач також уважає, що вказані довідки є неналежними доказами, адже з огляду на зазначений у них час прийому в лікаря вони не спростовують засвідченого у відповідних актах факту відсутності позивача на роботі в період із 09:00 до 10:05 год 07 травня 2010 року.

18. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Головного територіального управління юстиції у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року в справі №?2а-5200/10/1370.

19. 15 грудня 2017 року, у зв`язку з початком роботи Верховного Суду, припинено процесуальну діяльність Вищого адміністративного суду України.

20. 14 лютого 2018 року касаційну скаргу передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду.

21. За наслідками автоматизованого розподілу касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Білоусу О. В., суддям Бевзенку В. М., Желтобрюх І. Л.

22. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 30 травня 2019 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача в цій справі, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.

23. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2019 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О. Р., суддям Кашпур О. В., Уханенку С. А.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

24. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №?2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

25. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

26. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані й розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

27. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

28. Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють у державних органах та їхньому апараті визначається Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №?3723-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №?3723-XII)

29. Відповідно до статті 1 Закону №?3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їхньому апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

30. Згідно зі статтею 5 Закону №?3723-XII державний службовець повинен сумлінно виконувати свої службові обов`язки; шанобливо ставитися до громадян, керівників і співробітників, дотримуватися високої культури спілкування; не допускати дій і вчинків, які можуть зашкодити інтересам державної служби чи негативно вплинути на репутацію державного службовця.

31. Статтею 14 Закону №?3723-XII передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних із проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, у якому він працює.

32. До службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу: попередження про неповну службову відповідність; затримка до одного року в присвоєнні чергового рангу або в призначенні на вищу посаду.

33. Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

34. Згідно з частиною першою статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

35. Частиною першою статті 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

36. Відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку й заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

37. Згідно з частиною четвертою статті 149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

VI. Позиція Верховного Суду

38. Дисциплінарне стягнення - це передбачена законом міра примусу, що застосовується роботодавцем до працівника, який порушив трудову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

39. Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними й поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає в порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю: КЗпП України, Законом №?3723-XII, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

40. Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їхніх шкідливих наслідків.

41. З огляду на те, що дисциплінарне стягнення до порушника трудової дисципліни застосовується у формі наказу, останній повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

42. Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення у вигляді догани до позивача було застосовано протиправно.

43. Як установили суди першої та апеляційної інстанцій, оголошуючи позивачеві догану, відповідач керувався тим, що нею були порушені вимоги внутрішнього трудового розпорядку, адже 07 травня 2010 року в період із 09:00 год до 10:05 год вона була відсутня на робочому місці без поважних причин.

44. Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів установлено, що 07 травня та 18 травня 2010 року позивачем за фактом відсутності її 07 травня 2010 року в період із 09:00 год до 10:05 год на робочому місці через службу діловодства Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції були подані письмові пояснення, в яких позивач зазначила, що була відсутня на роботі у вказаний період з огляду на погане самопочуття, на підтвердження чого послалася на довідку Комунального некомерційного підприємства « 2-га міська поліклініка м. Львова».

45. Дослідивши вказану довідку у взаємозв`язку з відповіддю Комунального некомерційного підприємства « 2-га міська поліклініка м. Львова» від 23 листопада 2010 року №?1289 на адвокатський запит, суди попередніх інстанцій встановили, що позивач 07 травня 2010 року зверталася до неврологічного відділення Комунального некомерційного підприємства « 2-га міська поліклініка м. Львова» за консультативною допомогою й у період з 10:00 по 10:30 год перебувала на прийомі в завідувачки неврологічного відділення ОСОБА_2

46. За встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, Суд погоджується з їхніми висновками про те, що поважність причин відсутності позивача на робочому місці 07 травня 2010 року в період із 09:00 год до 10:05 год підтверджується належними й достатніми доказами.

47. Перевіряючи доводи відповідача стосовно того, що довідка медичного закладу позивачем разом із письмовими поясненнями не подавалася, суди попередніх інстанцій встановили, що про факт звернення за медичною допомогою (консультацією) та приєднання відповідної довідки позивач зазначила у своїх письмових поясненнях, які 07 травня 2010 року вона подала через службу діловодства Личаківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

48. Отже, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили доводи відповідача про те, що під час вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності докази, які підтверджують причини її відсутності на роботі, були відсутні.

49. Беручи до уваги, що відповідач не довів правомірності оспорюваного наказу про оголошення позивачеві догани, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач протиправно позбавив позивача премії за травень 2010 року.

50. Аналізуючи викладене, Суд уважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про протиправність наказу Головного управління юстиції у Львівській області від 20 травня 2010 року №?430-к і про наявність підстав для його скасування.

51. Положеннями частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

52. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

53. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

54. Переглянувши оскаржені судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанцій у цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для їхнього скасування чи зміни відсутні.

55. Доводи касаційної скарги висновків судів і фактичних обставин справи не спростовують.

VII. Судові витрати

56. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

57. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

58. Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Львівській області залишити без задоволення.

59. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2017 року в справі №?2а-5200/10/1370 залишити без змін.

60. Судові витрати розподілу не підлягають.

61. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко