Справа № 620/889/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/889/19 Суддя першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бєлової Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Городнянське лісове господарство» на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області до Державного підприємства «Городнянське лісове господарство» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2019 року Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі – Позивач, УДСНС у Чернігівській області) звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Городнянське лісове господарство» (далі – Відповідач, ДП «Городнянський лісгосп») про застосування заходів реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей, експлуатації адміністративної будівлі ДП «Городнянський лісгосп» за адресою: вул. Жовтнева, 54, м. Городня, Городнянський район, Чернігівська область.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що виявлені у ході перевірки порушення вимог чинного законодавства становлять небезпеку для життя та здоров’я людей, а на момент розгляду справи не було підтверджено належними і допустимими доказами факту наявності та працездатності системи протипожежного захисту, а також проведення робіт з обробки дерев’яних елементів горищних покриттів адміністративної будівлі засобами вогнезахисту та обладнання виходу на горище протипожежним люком.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої доводи обґрунтовує тим, що висновки про те, що виявлені порушення становлять небезпеку для життя і здоров’я людей є необґрунтованими, адже відповідні питання належить вирішувати з урахуванням експертного висновку. Зазначає, що зупинення експлуатації адміністративної будівлі призведе до фактичного припинення роботи підприємства, а відтак заподіє останньому значну шкоду. Підкреслює, що виявлені порушення були усунуті у повному обсязі, що підтверджується належними і допустимими доказами.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу УДСНС у Чернігівській області зазначає про відсутність підстав для її задоволення. При цьому наголошує, що встановлення в оскаржуваному рішенні суду ненадання доказів наявності і працездатності системи протипожежного захисту і проведення робіт з оброки дерев’яних елементів горищних покриттів будівлі засобами вогнезахисту та обладнання виходу на горище протипожежним люком свідчить про безпідставність доводів Апелянта про необґрунтованість такого судового рішення. Крім того, звертає увагу, що доказів усунення частини виявлених порушень Відповідачем взагалі не надано. На спростування твердження ДП «Городнянський лісгосп» щодо необхідності висновків експерта для підтвердження небезпеки виявлених порушень життю та здоров’ю людей вказує, що відповідні обставини встановлюються судом на підставі наявних доказів. Стверджує про безпідставне посилання Апелянта на порушення принципу пропорційності, оскільки, з огляду на те, що людина, її життя і здоров’я є найвищою соціальною цінністю, то відповідний принцип до спірних правовідносин застосовано судом вірно. Підкреслює на превентивному характері заходів реагування.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками Городнянського районного сектору УДСНС України у Чернігівській області на підставі наказу УДСНС України у Чернігівській області від 17.12.2018 року №378 (а.с. 42-43), посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 04.03.2019 року №49 (а.с. 44) проведено планову перевірку ДП «Городнянський лісгосп» з питань дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, висновки якої зафіксовані в акті від 11.03.2019 року №29 (а.с. 15-26), який Відповідачу було вручено 11.03.2019 року (а.с. 26).

Так, зі змісту акту перевірки вбачається, що у ході її проведення було встановлено, зокрема, такі порушення ДП «Городнянський лісгосп», які становлять небезпеку для життя і здоров’я людей:

- адміністративну будівлю не обладнано системою протипожежного захисту (система пожежної сигналізації), чим порушено п. 1.2. глави і розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, п. 4.1 таблиці А.1 додатку А ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- дерев’яні елементи горищних покриттів адміністративної будівлі не оброблено засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, чим порушено п. 2.5. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні;

- в адміністративній будівлі допускається горюче покриття стін (вагонка) сходової клітини першого, другого та мансардного поверхів на шляху евакуації, відсутні сертифікати відповідності щодо займистості, поширення полум’я поверхнею, димоутворювальною здатністю та токсичністю продуктів горіння, чим порушено п. 2.23. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, п. 7.3.3 ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об’єктів будівництва»;

- в адміністративній будівлі допускається горюче покриття підлоги (колими) на першому та другому поверхах на шляхах евакуації, відсутні сертифікати відповідності щодо займистості, поширення полум’я поверхнею, димоутворювальною здатністю та токсичністю продуктів горіння, чим порушено п. 2.23. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, п. 7.3.3 ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об’єктів будівництва»;

- в адміністративній будівлі сходові клітини та коридори не забезпечено евакуаційним освітленням, чим порушено п. 2.31. глави 2 розділу 111 Правил пожежної безпеки в Україні;

- в адміністративній будівлі приміщення актового залу та мансардний поверх не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками), чим порушено п.п. 3.6., 3.8. глави 3 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні;

- в адміністративній будівлі люк виходу на горище не виконано протипожежним II типу, розміром не менше 0,6x0,8 метри, чим порушено п. 2.3. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні, п. 8.6 ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об’єктів будівництва»;

- в адміністративній будівлі на мансардному поверсі в коморі прибиральниці в розподільчих коробках з’єднання відгалужень та окінцювань жил електричних проводів і кабелів виконано не за допомогою паяння, опресування або затискачів, чим порушено п. 1.6. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні;

- в адміністративній будівлі на мансардному поверсі в коморі прибиральниці світильник підвішений безпосередньо на струмопровідний провід, чим порушено п. 1.18. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. ст. 66, 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, прийшов до висновку, що матеріалами справи не спростовуються доводи Позивача про наявність порушень законодавства про техногенну та пожежну безпеку, що становлять небезпеку для життя та здоров'я людей, належних і допустимих доказів їх усунення у повному обсязі матеріали справи не містять, а відтак позовні вимоги про застосування заходів реагування є обґрунтованими.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може не погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі – Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п’яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за постановою адміністративного суду, ухваленою за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Як вірно встановив суд першої інстанції, ГУ ДСНС України у Київській області просить суд застосувати заходи реагування, які пов’язані з повним або частковим зупиненням виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб’єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).

Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб’єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов’язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров’ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Таким чином, наведені норми закону дають право Позивачу звертатися до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об’єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров’ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб’єктів господарювання.

При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об’єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

На переконання судової колегії, виявлені у ході перевірки ДП «Городнянський лісгосп» та не усунуті станом на момент розгляду справи судом першої інстанції порушення, необладання адміністративної будівлі системою протипожежного захисту; горюче покриття підлоги, а також стін сходової клітини першого, другого та мансардного поверхів на шляху евакуації адміністративної будівлі, об’єктивно створюють загрозу життю та здоров'ю людей, що є абсолютно неприпустимим.

Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду у вигляді зупинення експлуатації адміністративної будівлі ДП «Городнянський лісгосп».

При цьому посилання Відповідача в апеляційній скарзі на те, останнім було забезпечено обладнання адміністративної будівлі підприємства системою протипожежного захисту на виконання вимог складеного за наслідками перевірки припису (а.с. 91-97) колегія суддів не може вважати підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки документи, які підтверджують усунення вказаного порушення, зокрема, договір від 20.05.2019 року №СПА-2105/19, договір від 03.06.2019 року №8, а також акти приймання виконаних будівельних робіт №№17, 18 й акт проведення комплексного випробовування систем автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, централізованого пожежного спостерігання від 03.06.2019 року та акт перевірки відповідності систем протипожежного захисту від 03.06.2019 року були складені вже після прийняття Чернігівським окружним адміністративним судом оскаржуваного рішення. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що на момент розгляду і вирішення справи Відповідачем не було надано доказів прийняття в експлуатацію системи протипожежного захисту, що, на переконання суду апеляційної інстанції, об’єктивно свідчило про існування загрози життю та здоров’ю людей за наявності відповідного порушення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об’єктивно не залежали від нього.

З урахуванням наведеного, відсутність на момент постановлення судом першої інстанції 17.05.2019 року оскаржуваного рішення доказів введення в експлуатацію системи протипожежного захисту з огляду на те, що відповідні документи датовані 03.06.2019 року, не може бути підставою для його скасування у межах спірних правовідносин за наслідками апеляційного перегляду.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу УДСНС у Чернігівській області обґрунтовано звернуло увагу на те, що належних і допустимих доказів усунення ДП «Городнянський лісгосп» порушень у вигляді того, що останнім допускається горюче покриття підлоги, стін сходової клітини першого, другого та мансардного поверхів на шляху евакуації адміністративної будівлі, а також виконання з’єднань відгалужень та оцінювання жил проводів і кабелів в розподільчій коробці без допомоги опресування, паяння або затискачів і розміщення світильнику на мансардному поверсі безпосередньо на струмопровідному дроті, Апелянтом не надано.

Судовою колегією враховується, що згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 року у справі № 2240/2768/18, поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.

Наведеним, на переконання судової колегії, спростовуються доводи ДП «Городнянський лісгосп» про те, що надання оцінки існування реальної загрози життю та здоров’ю людини перебуває поза площиною повноважень контролюючого органу та суду і потребує експертного висновку.

Твердження Апелянта про те, що застосованими заходами реагування фактично зупинено роботу підприємства, що матиме для нього значні негативні наслідки, судовою колегією оцінюється критично, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 68 КЦЗ України за шкоду, заподіяну юридичним та фізичним особам внаслідок правомірного застосування санкцій, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, та його посадові особи відповідальності не несуть.

Відтак законодавець передбачив можливість завдання правомірним застосування превентивних санкцій центральним органом виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, шкоди юридичним та фізичним особам, що, на думку колегії суддів, повністю відповідає приписам ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Викладене, у свою чергу, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.05.2019 року у справі № 812/1296/18.

З огляду на викладене посилання Апелянта на можливі негативні наслідки у вигляді повного зупинення роботи підприємства є виправданими у розрізі того, що експлуатація адміністративного приміщення ДП «Городнянський лісгосп» до усунення виявлених у ході перевірки порушень становить небезпеку для життя та здоров'я людей.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення ДП «Городнянський лісгосп» виявлених порушень.

Крім того, застосований до Відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в закладі охорони здоров'я.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту – не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров'ю населення.

Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі № 810/2400/18.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов’язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов’язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Городнянське лісове господарство» – залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Бєлова

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 21» серпня 2019 року.