Справа № 149/1933/19
Суддя: Гончарук-Аліфанова О. Ю.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/1933/19
Провадження №2-а/149/53/19
Номер рядка звіту 19
РІШЕННЯ

Іменем України

27.08.2019 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Гончарук-Аліфанової О. Ю.,

при секретарі Коломієць В. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 УПП у Вінницькій області Казимірського Віталія Сергійовича, третя особа на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 1 батальйону № 2 УПП у Вінницькій області Казимірського Віталія Сергійовича, третя особа на стороні відповідача: Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою серії ЕАВ № 1317586 від 11.07.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 255 грн. Позивач не погоджується із вказаною постановою та зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував, жодних доказів на підтвердження його вини оскаржувана постанова не містить. За таких обставин, позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 01.08.2019 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Відповідачу визначено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

16.08.2019 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов, узагальнені доводи якого зводяться до того, що оскаржувана постанова є правомірною, обґрунтованою, законною та не підлягає скасуванню. При цьому, як доказ вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано компакт диск із відеозаписом.

Беручи до уваги, те що сторони повідомлені про розгляд справи в порядку ст. 268 КАС України, клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надійшло, сторонами подано заяви по суті справи, передбачені ст. 269 КАС України, розгляд справи проводився у спрощеному провадженні без виклику сторін, що також відповідає вимогам ч. 1 ст. 286 КАС України.

Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1317586 від 11.07.2019, винесеної відповідачем, 11.07.2019 року о 14:09:09 год. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 34 ПДР (Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн.

Положеннями ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 1.1 розділу 34 ПДР України (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наданий відеозапис не свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки даним відеозаписом транспортний засіб позивача в момент вчинення правопорушення не зафіксовано.

Таким чином доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови порушив зазначені вище норми КУпАП, доказів винуватості позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та правомірності свого рішення суду не надав, вимоги позивача щодо скасування постанови знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 77, 79, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Постанову серії ЕАВ № 1317586 від 11.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом вірно: