Справа № 520/3424/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 серпня 2019 р. № 520/3424/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д.,

при секретарі судового засідання - Єрьомкіній К.І.,

за участі:

представника позивача - Василинич О.А.,

представника відповідача- Соіч Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області:

- податкове повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 грн. за порушення п. 1 п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи;

- рішення від 06.03.2019 року № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії;

- рішення від 06.03.2019 року № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв в місці» що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

- рішення від 06.03.2019 року № про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 10000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено спірні рішення, чим порушено права позивача. Посилався на той факт, що підчас перевірки було порушено порядок її проведення, а саме не наказ та направлення вручено особі яка не є уповноваженою особою позивача, а також проведення перевірки не за місцем податкової адреси позивача.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що посадовими особами позивача у зв`язку із зверненням на адресу Головного управління ДФС у Харківській області Краснокутської селищної ради № 02-09/85 від 22.01.2019 (вх. № 3756/9 ід 29.01.2019), щодо підприємців Краснокутського району Харківської області, і здійснюють господарську діяльність з реалізації алкогольних напоїв та тюнових виробів, без сплати акцизного податку, було проведено фактичну перевірку магазину позивача, за результатами якої встановлено порушення: - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії; зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв в місці, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання; роздрібна торгівля і алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; не проведення розрахункової операції через РРО на суму покупки 75,00 грн., не роздрукування та невидача розрахункового документу на суму 75,00 грн. За результатами розгляду акта фактичної перевірки від 15.02.2019 до ФО-П ОСОБА_1 . (податковий номер НОМЕР_1 ) було винесено спірні рішення, якими застосовано фінансові санкції. Вказані рішення є правомірними, винесеними у відповідності та на підставі закону, та не підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

14 лютого 2019 року працівниками відповідача було здійснено фактичну перевірку магазину, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .

Вказану перевірку було проведено на підставі наказу від 13.02.2019 № 986 та направлень на перевірку від 13.04.2019 № 139, № 140 та № 141 у звязку із надходженням на адресу Головного управління ДФС у Харківській області надійшов лист Краснокутської селищної ради № 02-09/85 від 22.01.2019 (вх. № 3756/9 ід 29.01.2019), щодо підприємців Краснокутського району Харківської області, і здійснюють господарську діяльність з реалізації алкогольних напоїв та тюнових виробів, без сплати акцизного податку.

Як вбачається з копії вказаного листа Краснокутської селищної ради від 22.01.2019 року № 02-09/85, наданої до матеріалів справи, Краснокутською селищною радою було проведено моніторинг сплати платниками акцизного податку селищної ради станом на 01.01.2019 року, в ході якого виявлено ухилення від сплати даного податку підприємцями, зокрема ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 . Вказаним листом Краснокутська селищна рада просила здійснити перевірку даних підприємців на наявність ліцензії на торгівлю підакцизними товарами та на оформлення трудових договорів працюючих людей з метою виконання дохідної частини бюджету.

На підставі вказаного звернення та норм пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України відповідачем було видано Наказ на проведення фактичної перевірки від 13.02.2019 № 986 та направлення на перевірку від 13.02.2019 № 139, № 140 та N5 141, які, відповідно до вимог ст. 80, 81 ПК України було пред`явлено особі, що здійснювала розрахункову операцію - стажеру-продавцю ОСОБА_2 , яка отримала копію наказу особисто під підпис.

Доказами отримання є особистий підпис ОСОБА_2 у направленнях на проведення перевірки, а також її пояснення, що містяться у матеріалах справи.

На початку проведення перевірки посадовими особами позивача було здійснено контрольну розрахункову операцію, а саме придбання 1 пляшки Шампанського "Советское" напівсолодке (0.75 л, спирт 10,5-12,5% об) за ціною 75 грн.

Касовий чек не видавався, що підтверджується поясненнями особи, що здійснювала розрахункову операцію, ОСОБА_2 .

Підчас перевірки позивача встановлено порушення: - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії; зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв в місці, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання; роздрібна торгівля і алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; не проведення розрахункової операції через РРО на суму покупки 75,00 грн., не роздрукування та невидача розрахункового документу на суму 75,00 грн.

Вказані порушення знайшли відображення в акті фактичної перевірки від 15.02.2019 № 479/20-40-40-01-08/ НОМЕР_1 .

Заперечення на акт перевірки позивачем не надавалися.

За результатами розгляду акта фактичної перевірки від 15.02.2019 до ФО-П ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) застосовано фінансові санкції у розмірі 17000,00 грн. згідно рішення про застосування фінансових санкцій від 06.03.2019 № ; у розмірі 17000,00 грн. згідно рішення про застосування фінансових санкцій від 06.03.2019 № ;у розмірі 10000,00 грн. згідно рішення про застосування фінансових санкцій від 06.03.2019 № ; у сумі 1,00 грн. згідно податкового повідомлення- рішення від 06.03.2019 № .

З метою уточнення адреси, за якою було фактичного здійснення господарської діяльності позивача 16.05.2019 року за № 15388/9/20-40-10-05-05 відповідачем направлено запит до Краснокутської селищної ради щодо підтвердження знаходження торгівельного об`єкту ФОП ОСОБА_1 .

На вказаний запит Краснокутською селищною радою було повідомлено, що у листі Краснокутської селищної ради від 22 січня 2019 року №02-09/85 стосовно здійснення перевірок окремих підприємців на наявність ліцензії на торгівлю підакцизних товарів була вказана адреса ФОП ОСОБА_1 згідно Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців, а саме адреса: АДРЕСА_2 , де зареєстрована та проживає громадянка ОСОБА_1

ФОП ОСОБА_1 здійснює свою торгівельну діяльність в магазині, який належить їй на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.02.2009 року, за адресою: АДРЕСА_1 ( поряд з домоволодінням за адресою: АДРЕСА_2 ). На підтвердження даної інформації Краснокутська селищна рада надала наступні документи: копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.03.2009 року стосовно нежитлової будівлі, торгівельного магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; копію Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно; розпорядження Краснокутської селищної ради №16 від 09 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць та провулків населених пунктів Краснокутської селищної ради».

Стосовно листа селищної ради № 02-10/442 від 01.04.2019 року на Адвокатський запит адвоката О.А .Василинич , селищна рада повідомила, що за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями, так як, в Адвокатському запиті стояло питання «Чи розташовано, згідно даних Краснокутської селищної ради по АДРЕСА_2 - господарський (торгівельний ) об`єкт (магазин).

Відтак, судом встановлено, що адреса АДРЕСА_2 є податковою адресою ФОП ОСОБА_1 , іншої адреси здійснення діяльності позивачем не зазначалось в якості податкової адреси, відомостей про зміну місця провадження господарської діяльності позивачем всупереч вимог ст. 298 ПК України до податкового органу не подавалось.

Відтак, в податкового органу не було законних підстав для зазначення адреси по АДРЕСА_1 , у відповідних документах, що супроводжували перевірку позивача.

В той же час, вході перевірки відповідачем було встановлено фактичне провадження господарської діяльності у господарській будівлі поруч із податковою адресою позивача по по АДРЕСА_2 .

Факт належності будівлі за адресою АДРЕСА_1 на праві власності позивачу, та факт провадження у приміщенні вказаної будівлі господарської діяльності позивачем підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.03.2009 року серія НОМЕР_2 та листом Краснокутської селищної ради Харківської області від 24.05.2019 року № 02-09/663.

Незазначення у наказі та направленнях на перевірку, а також у акті, складеному за результатами її проведення адреси фактичного здійснення господарської діяльності, яку не зареєстровано позивачем як адресу фактичного провадження господарської діяльності не може слугувати доказом, що спростовує встановлені перевіркою порушення.

Посилання позивача на відсутність підчас перевірки та вручення відповідних наказу та направлень особі, що не є уповноваженою особою позивача спростовуються нормами чинного ПК України відповідно до п. 80.1 ПК України, відповідно до якого фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) та п. 80.2 ПК України, який визначає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Документи, що свідчать про відсутність реєстрації ОСОБА_2 на території Краснокутської селищної ради, не можуть слугувати належними доказами неможливості здійснення нею господарської операції за місцем здійснення діяльності позивача, з огляду на принцип свободи пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.

Відтак, посилання позивача на порушення правил та вимог проведення фактичної перевірки спростовуються нормами чинного ПК України, яким встановлюється такий порядок.

Крім того, позивачем не було оскаржено правомірність проведення перевірки та не надано заперечення на акт перевірки.

Позивач також не скористався правом недопуску до проведення перевірки, визначеного ст. 81 ПК України, відповідно до якої у разі недотримання податковим органом та його посадовими особами вимог ПК України підчас проведення перевірки , у платника податків наявне право не допустити посадових осіб до проведення такої перевірки.

Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тобто правомірність винесеного повідомлення-рішення та рішень про застосування штрафних санкцій у випадку позивача.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні податкової перевірки. Відповідно до викладеного, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків. Така позиція Верховного Суду наведена, зокрема, у постанові від 13.03.2018 року у справі № 804/113/16 (адміністративне провадження №К/9901/19326/18)

Стосовно посилань позивача щодо того, що позивачем не здійснюється реалізація та зберігання підакцизних товарів, проте така реалізація у перевіряємий період здійснювалася особою, якій вказаний магазин за адресою АДРЕСА_1 було надано в оренду, суд зазначає наступне.

Представником позивача до матеріалів справи надано договір оренди приміщення з ОСОБА_4 , складений від руки в якості підтвердження факту непровадження господарської діяльності за адресою АДРЕСА_1 , та провадження підчас перевірки за вказаною адресою діяльності саме орендарем.

Проте, оцінюючи надану копію договору оренди, суд зазначає наступне. з вказаного договору оренди нерухомості не вбачається надання в оренду саме приміщення магазину за адресою АДРЕСА_1 , та взагалі не можливо встановити яке саме приміщення передається в оренду. Крім того, вказаний договір оренди не містить реквізитів сторін, внаслідок чого неможливо встановити чи дійсно позивач був стороною вказаного договору.

Відповідно до ст.795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Позивачем не надано до суду доказів передання та повернення будівлі магазину ОСОБА_4 .

Відтак, надана копію договору оренди невстановленого приміщення, не може бути належним доказом не здійснення позивачем господарської діяльності у магазині, що належить позивачу на праві власності за адресою АДРЕСА_1 , а отже посилання на вказаний доказ не приймаються судом до уваги з огляду на його неналежність.

Факти здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії; зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв в місці, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання; роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; не проведення розрахункової операції через РРО на суму покупки 75,00 грн., не роздрукування та невидача розрахункового документу на суму 75,00 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи поясненнями продавця ОСОБА_2 та фотознімками, здійсненими посадовими особами податкового органу підчас перевірки.

Належних доказів на спростування вказаних фактів позивачем в ході судового розгляду надано не було.

Факт відсутності та невикористання РРО позивачем в судовому засіданні не заперечувався.

Належних обґрунтувань правомірності здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії; зберігання роздрібних партій алкогольних напоїв в місці, що не внесено до Єдиного державного реєстру місць зберігання; роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої; не проведення розрахункової операції через РРО на суму покупки 75,00 грн., не роздрукування та невидача розрахункового документу на суму 75,00 грн. позивачем до суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність винесених рішень та відповідність їх вимогам, встановленим ч. 2ст. 2 КАС України, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241- 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 27.08.2019 року.

Суддя Кухар М.Д.