Справа № 360/70/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/70/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Смішливої Т.В.,

за участю

секретаря судового засідання Бутенко К.В.,

представника позивача - Постельги І.В., ордер ПТ № 029107 від 26.12.2018,

свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю

серії ПТ № 1810 від 25.07.2017

представника І відповідача - Шорохової Ю.С., дов. № 8-Д від 18.01.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради, Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 03 січня 2019 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Сєвєродонецької міської ради (далі - відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у знятті з реєстрації місця проживання позивача;

- зобов`язати відповідача виконати дії по зняттю з реєстрації місця проживання позивача;

- визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у реєстрації місця проживання позивача;

- зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання позивача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, позивач є внутрішньо переміщеною особою з місцем реєстрації позивача у м. Луганську. Позивач звернувся до Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання у м. Луганську та реєстрацію місця проживання у м. Сєвєродонецьку Луганської області. До заяв надано документи, що дають підстави для реєстрації місця проживання позивача у м. Сєвєродонецьку Луганської області, включаючи паспорт громадянина України, квитанцію про сплату адміністративного збору, ордер на жиле приміщення від 21.11.2018 № 63 серія П. Відповідачем в особі завідувача сектору у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради адміністратора Муравської М.О. відмовлено у знятті з реєстрації місця проживання та реєстрації місця проживання позивача.

Дії відповідача щодо відмови у знятті з реєстрації у м. Луганську та реєстрації місця проживання позивача у м. Сєвєродонецьку Луганської області позивач вважає протиправними та такими, що порушують його права.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 провадження у справі закрито на підставі п.1 ст. 238 КАС України (т. 1 арк. спр. 113-116).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 скасовано ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26.02.2019 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду (т. 1 арк. спр. 144-146).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 22.04.2019, на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, прийнято справу до провадження суддею Смішливою Т.В. та розпочато підготовку справи до судового розгляду (арк. спр. 152-153).

Ухвалою суду від 06.06.2019 до участі у справі залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ОСОБА_2 (т. 1 арк. спр. 190-191).

Ухвалою суду від 20.06.2019 продовжено підготовче провадження строком на тридцять днів (т. 1 арк. спр. 238).

Ухвалою від 18.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.08.2019 (т. 2 арк. спр. 12-13).

У судове засідання 13.08.2019 позивач та його представник не прибули, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 19.08.2019.

У судове засідання 19.08.2019 позивач, представник другого відповідача та третя особа не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, від представника другого відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відзиві на позов представник другого відповідача (т. 1 арк. спр. 178-182) зазначив, що 20.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання та заявою про реєстрацію місця проживання. Відділом адміністративних послуг після формування заяв в електронному вигляді було відмовлено в реєстрації зняття з реєстрації місця проживання та про реєстрацію місця проживання керуючись п.п. 1 п. 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016, оскільки до заяви про зняття з реєстрації місця проживання та до заяви про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 не було подано військового квитка, що є обов`язковою вимогою для проведення відповідних реєстраційних дій. У додаткових письмових поясненнях від 19.06.2019 (т. 1 арк. спр. 217-219) представник другого відповідача зазначив, що ОСОБА_1 20.12.2018 близько 17-00 години вечора звернувся спочанку до начальника Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_4 з метою отримання консультації щодо реєстрації місця проживання у м. Сєвєродонецьку його та двох його дітей на підставі ордера на службове житло, яка супроводила останнього до адміністратора сектору. Після перевірки наданих ОСОБА_1 документів встановлено відсутність військового квитка заявника, згоди матері на реєстрацію малолітніх дітей у м. Сєвєродонецьку та квитанції про сплату адміністративного збору. Про відсутність вказаних документів було повідомлено заявника та запропоновано до кінця робочого дня усунути вказаний недолік. Вказано, що при формуванні заяв на реєстраційні дії адміністратор сектору за допомогою програмного продукту ЦНП SQS-1 сканує всі подані особою документи та додає їх до особистої картки заявника, дата та час сканування проставляються автоматично.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 під час підготовчого провадження подала до суду письмові пояснення (т. 1 арк. спр. 231-232), у яких зазначила, що вона перебувала з позивачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Сєвєродонецького міського суду від 23.03.2018 розірвано. Їх неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживають разом з нею та зареєстровані з 2016 року за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , про що зазначено у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. У рішенні Сєвєродонецького міського суду від 23.03.2018 зазначено, щ діти після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір`ю, з чим позивач погодився. Спорів щодо визначення місця мешкання дітей не виникало. Наразі на зміну місця проживання дітей або реєстрацію їх разом з батьком вона не згодна.

У судовому засіданні 19.08.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові, зазначила, що позивач звертався до відповідача виключно із заявою про реєстрацію свого місця проживання та не подавав заяв про реєстрацію неповнолітніх дітей, а тому посилання відповідача на пп. 6 п. 18 Правил реєстрації місця проживання вважав невірним, наполягав на тому, що позивач військовий квиток надавав, крім того вказав, що рішення відповідача про відмову у здійсненні реєстраційних дій не містить посилань на те, що позивачем не надавався військовий квиток.

Представник першого відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, зазначених у відзиві. Додатково зазначив, що у заяві про реєстрацію місця проживання позивач у якості підстави вказав ордер на службове житлове приміщення, а тому реєстраційні дії здійснювались з урахуванням п. 22 та п. 23 Положення про порядок надання службових жилих приміщень, які передбачають одночасне вселення всіх осіб, вказаних в ордері. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника першого відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-77 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 21 листопада 2019 року виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради ОСОБА_1 видано ордер № 63 серії П на право зайняття службового жилого приміщення з сім`єю з 3 осіб, а саме на позивача та його неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_1 (т. 1 арк. спр. 78).

З метою реєстрації свого місця проживання позивач 20 грудня 2018 року звернувся до Відділ адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради із заявами про зняття з реєстрації місця проживання у м. Луганську та про реєстрацію місця проживання у м. Сєвєродонецьку (т. 1 арк. спр. 73, 74).

Разом із заявами позивачем надано ордер на жиле приміщення № 63 серії П, виданий виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради 21.11.2018 ОСОБА_1 з сім`єю з трьох осіб на право на зайняття службового жилого приміщення, оригінал власного паспорту та свідоцтва про народження дітей доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_1 (т. 1 арк. спр. 78).

Під час реєстрації заяв позивача щодо місця проживання Відділом адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради здійснено сканування наданих позивачем документів (т. 1 арк. спр. 220-227).

З копій свідоцтв про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_1 встановлено, що вони народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 арк. спр. 32, 33). Тобто, на час звернення позивача за вчиненням реєстраційний дій дітям виповнилося 9 років.

За результатами розгляду заяв ОСОБА_1 20 грудня 2018 року уповноваженою особою Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради у вчиненні реєстраційних дій відмовлено.

Підставою для прийняття такого рішення зазначено, що рішення про відмову прийнято відповідно до статті 9-1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", абзацу 2 статті 4, пункту 1 статті 11, абзацу 6 пункту 6 статті 18 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру", статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану"; пункт 1 статті 160 Сімейного кодексу України, статті 22, 23 Положення по порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою від 04.02.1988 № 37 "Про службові жилі приміщення" (т. 1 арк. спр. 73, 74 на звороті).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382-IV, в редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон № 1382-IV) визначено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Статтею 3 цього ж Закону, визначено, що вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно зі статтею 6 вищевказаного Закону громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Правила реєстрації місця проживання затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (далі - Правила № 207), пунктом 1 яких визначено, що ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Абзацом 2 пункту 4 Правил № 207 передбачено, що реєстрація місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється в день подання особою або її представником документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена одночасно із зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно з абзацом 1 пункту 11 Правил № 207 орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації.

Статтею 6 Закону № 1382-IV та пп. 9, 18 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016, передбачено, що для реєстрації місця проживання необхідно надати документи: письмову заяву; документ, що підтверджує особу та до якого вноситься відмітка про місце проживання (реєстрації); квитанція про сплату адміністративного збору (в сумі); документи, що підтверджують право особи на проживання та реєстрацію за вказаною адресою (свідоцтво про право власності на житло, ордер, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, що вступило в законну силу тощо); військовий квиток або посвідчення про приписку (для осіб що є військовозобов`язаними та підлягають взяттю на облік); заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Згідно з частиною 8 статті 6 означеного Закону, та п. 18 Правил реєстрації місця проживання заборонено вимагати від особи для реєстрації місця проживання надання інших не передбачених в Законі документів.

Статтею 9-1 Закону № 1382-IV передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Особливістю даної справи є те, що підставою для реєстрації місця проживання позивач зазначив ордер на службове жиле приміщення № 63 серії П від 21.11.2018.

Так, в ордері № 63 серії П від 21.11.2018 вказано, що його видано ОСОБА_1 з сім`єю з 3 осіб на право зайняття службового жилого приміщення. В ордері крім позивача вказаний склад сім`ї, а саме дочка - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_1 , а також вказано, що цей ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення (т. 1 арк. спр. 78).

Відповідно до статті 121 Житлового кодексу Української РСР (далі - Житловий кодекс) порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Статтею 122 Житлового кодексу передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

На даний час є чинним Положення по порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою від 04.02.1988 № 37 "Про службові жилі приміщення" (далі - Положення про службове житло № 37).

Крім того наказом Державної судової адміністрації України № 1122 від 22.12.2017 затверджено Положення про порядок надання службового житла й користування ним суддями, працівниками апаратів судів, працівниками Державної судової адміністрації України та територіальних управлінь Державної судової адміністрації України (далі - Положення ДСА № 1122).

Позивач працює на посаді судді Луганського апеляційного суду, що підтверджено довідкою № 36 від 21.11.2018 (т. 1 арк. спр. 79), а тому на нього розповсюджується як Положення про службове житло № 37, так і Положення ДСА № 1122.

Пунктом 22 Положення про службове житло № 37 передбачено, що ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.

Згідно п. 23 Положення про службове житло № 37 при вселенні в надане службове жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

З аналізу положень частини першої статті 6 Закону № 1382-IV про обов`язковість реєстрації місця проживання при прибутті до нового місця проживання у системному зв`язку з положеннями пунктів 22 та 23 Положення про службове житло № 37 , суд приходить до висновку, що вселення у службове жиле приміщення законодавцем з необхідністю реєстрації місця проживання осіб, вказаних в ордері, за новою адресою і така реєстрація повинна відбуватись щодо всіх осіб, зазначених в ордері, одночасно.

Тобто, звертаючись до Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради із заявами про зняття з місця проживання та про реєстрацію свого місця проживання на підставі ордеру про надання службового житла, позивач повинен був також надати відповідні заяви на реєстрацію місця проживання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_1 як осіб, зазначених в ордері на службове житло з додаванням необхідного пакету документів.

Натомість, позивач разом із заявами про реєстрацію свого місця проживання на підставі ордеру № 63 П від 21.11.2018 надав лише свідоцтва про народження неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , що вказує на те, що позивач вчиняв дії, спрямовані на реєстрацію всіх осіб, вказаних в ордері, за адресою службового житла, однак, не надав при цьому документ, який підтверджує згоду матері на реєстрацію дітей у службовому житлі разом з позивачем.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 919014105 від 24.03.2015, виданої на ім`я ОСОБА_2 , разом з неє прибули як внутрішньо переміщені особи малолітні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її фактичним місцем проживання є АДРЕСА_1 (т. 1 арк. спр. 234).

У підготовчому провадженні мати дітей позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , залучена судом до участі у справі у якості третьої особи проти реєстрації дітей разом з позивачем заперечувала, про що подала письмові пояснення.

Рішення суду про визначення місця мешкання дітей сторонами не надано, разом з цим ОСОБА_2 надано рішення Сєвєродонецького міського суду від 23.03.2018 у справі № 428/799/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в мотивувальній частині якого зазначено, що неповнолітні діти сторін після розірвання шлюбу залишаються проживати із позивачем. Вказане рішення суду набрало законної сили 24 квітня 2018 року (т. 1 арк. спр. 233).

Таким чином, суд приходить до висновку, що другим відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову в реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання позивача з посиланням на абзацу 6 підпункту 6 пункту 18 Правил № 207.

Щодо посилання відповідачів на ненадання позивачем військового квитка суд виходить з такого.

Відповідно до підпункту 5 п. 18 Правил № 207 для реєстрації місця проживання особа або її представник подає військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

При дослідженні електронної заяви ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання від 20.11.2018 судом встановлено, що разом із заявою заявник подав ордер, паспорт, два свідоцтва про народження та довідку. Сканкопії вказаних документів представником другого відповідача долучено до додаткових пояснень (т. 1 арк. спр. 210-227).

Тобто, військовий квиток позивачем дійсно адміністратору відділу при подачі заяв з приводу реєстрації місця проживання не надавався.

Щодо заперечень представника позивача проти використання роздруківки з програмного продукту ЦНП SQS-1 суд зазначає таке.

Пунктом 14 Правил № 207 визначено, що строк зберігання заяв про реєстрацію місця проживання/перебування та зняття з реєстрації місця проживання осіб та за необхідності відповідних копій документів, які подаються для здійснення реєстрації місця проживання/перебування або зняття з реєстрації місця проживання в паперовому вигляді, становить три роки.

Рішенням 9-ї сесії Сєвєродонецької міської ради VІI скликання від 17.03.2016 № 207 затверджено Регламенту Центру надання адміністративних послуг у м.Сєвєродонецьку в новій редакції (судом застосовано редакцію Регламенту, чинну на час виникнення спірних правовідносин) (т. 1 арк. спр. 52-60).

Пунктом 33 Регламенту передбачено, що адміністратор центру складає опис вхідного пакету документів (супровідна картка), у якому зазначаються інформація про заяву та перелік документів, поданих суб`єктом звернення до неї, у двох примірниках.

Адміністратор центру здійснює реєстрацію вхідного пакету документів шляхом внесення даних до програми обліку адміністративних послуг ЦНАПу в електронній формі. Після внесення даних справі присвоюється номер, за яким здійснюється її ідентифікація та який фіксується на бланку заяви (п. 36 Регламенту).

Після реєстрації вхідного пакету документів адміністратор ЦНАПу формує справу у паперовій та/або електронній формі, здійснює сканування заяви суб`єкта звернення, а у разі потреби, інші документи справи (п. 38 Регламенту).

Згідно з пунктом 52 Регламенту інформація про кожну надану адміністративну послугу та справу у паперовій (копія) та/або електронній (відскановані документи) формі зберігається в ЦНАПі, зокрема заява суб`єкта звернення, результат надання адміністративної послуги, другий примірник опису вхідного пакету документів, документ, що підтверджує повноваження представника суб`єкта звернення. У справі можуть зберігатися інші документи, що відносяться до зазначеної справи.

Таким чином, Регламентом Центру надання адміністративних послуг у м.Сєвєродонецьку передбачено використання програми обліку адміністративних послуг ЦНАПу з обов`язковим складанням у паперовому чи електронному вигляді опису вхідного пакету документів, поданих суб`єктом звернення, а також передбачено право адміністратора здійснювати сканування поданих документів.

Разом з цим, суд зауважує, що необхідність подачі військового квитка для реєстрації місця проживання передбачено підпункту 5 п. 18 Правил № 207, на який відсутнє посилання в оскаржуваному рішенні.

Оскільки відсутність військового квитка не зазначена відповідачем як підстава для відмови у вчиненні реєстраційних дій, відповідач не має права посилатись на вказану обставину на обґрунтування правомірності своїх рішень у суді.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача здійснити реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 суд зазначає таке.

У заяві про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 у якості підстави позивачем зазначено ордер на жиле приміщення № 63 серія п від 21.11.2018 (т. 1 арк. спр. 74).

В ордері на жиле приміщення № 63 серії П, виданому виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради 21.11.2018 на ім`я ОСОБА_1 зазначено, що він дійсний протягом 30 днів.

Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 324 від 14 березня 2019 року продовжено до 13.04.2019 термін дії ордеру від 21.11.2018 № 63-п, виданого на підставі рішення виконкому від 16.11.2018 № 900 на службову трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_1 на склад сім`ї три особи: він, дочка ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 (т. 2 арк. спр. 4).

Вказане рішення оприлюднено шляхом розміщення на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради 15.03.2019 (http://sed-rada.gov.ua/arhiv-rishen-vikonavchogo-komitetu/vikonkom-miskradi-rishennya-n324-date51).

Строк, на який продовжено термін дії ордеру від 21.11.2018 № 63-п, виданого позивачу на підставі рішення виконкому від 16.11.2018 № 900, на час розгляду справи сплинув. Доказів його продовження позивачем та його представником суду не надано, а тому вказаний ордер не може бути підставою для реєстрації місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 .

Доказів існування інших підстав для реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 суду не надано, а тому вказана вимога визнається судом безпідставною, що є підставою для відмови у її задоволенню.

У зв`язку із відмовою в задоволені позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 91, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради, Відділу адміністративних послуг Сєвєродонецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 21 серпня 2019 року.

Суддя Т.В. Смішлива