Справа № 161/8083/19
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2019-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/8083/19
Провадження № 2-а/161/335/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

секретаря Самолюк І.М.

з участю представника позивача Гончарука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №1 УПП у Житомирській області лейтенанта поліції Наумчука В.О., УПП у Житомирській областіпро скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону №1 УПП у Житомирській області лейтенанта поліції Наумчука В.О. про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а також відсутність у відповідача доказів, що підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 04.06.2019 року до участі у справі залучено співвідповідача УПП у Житомирській області.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Просить суд позов задовольнити із вказаних у заяві підстав.

Відповідач та представник відповідача надали суду відзиви на позовну заяву. У задоволенні позову просили відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 205 КАС України суд ухвалив розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, необхідним елементом адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій особи та її вини.

Судом встановлено, що поліцейським роти №2 батальйону №1 УПП у Житомирській області лейтенантом поліції Наумчуком В.О. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Нормою ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 23 квітня 2019 о 15-36 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ GLS 350, р.н. НОМЕР_1 по а/д Київ-Чоп зі швидкістю 99 км/год. в зоні дії знаку 3.29 (50 км/год.), перевищив встановлену швидкість на 49 км/год., чим порушив п. 12.9.б. ПДР.

В пункті 12.9.б. ПДР зазначено, що водієві забороняється зокрема, перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Позивач, не оспорюючи керування автомобілем зі швидкістю 99 км/год. в зоні дії дорожнього знака 3.29, зазначив, що в порушення п. 12.10 разом із дорожнім знаком 3.29 не було встановлено відповідний дорожній знак, який попереджає про характер небезпеки. Дана обставина, є такою, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Крім того, зазначив, що постанову відповідачем винесено на місці вчинення правопорушення (на дорозі) та відразу після того, як правопорушення ніби - то було вчинено, тому він не мав часу скористатися своїми правами, зокрема: подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

В ході розгляду справи було встановлено, що при фіксуванні правопорушення було застосовано вимірювальний прилад TruCam LTI 20/20. Даний лазерний прилад отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року. На підставі результатів державних приймальних випробувань , його було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів є придатним до застосування.

В судовому засіданні оглянуто диск відеозапису правопорушення, який підтвердив законність дій патрульного поліцейського ОСОБА_2 під час складання оскаржуваної постанови, зокрема, наявність відповідного дорожнього знака, який попереджає про характер небезпеки відповідно до п. 12.10 ПДР України .

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч.1 ст. 122 КУпАП є порушення водіями транспортних засобів перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Здійснений відеозапис є візуальною інформацією про обставини, які мають значення для справи. Тому даний відеозапис є саме доказом по справі , відповідно до ст. 251 КУпАП .

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно приписів ч. 3 ст. 254 і ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

З урахуванням наведених норм права, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1, 2 і 3 ст. 122 КУпАП не складається.

У п. 2.3 Рішення від 26.05.2015 р. № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення Конституційний Суд України зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Тобто, Конституційний Суд, вказуючи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Проте після прийняття Конституційним Судом України вищевказаного рішення, до Кодексу України про адміністративні правопорушення було внесено зміни до ст. 258, внаслідок чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Суд зазначає також, що позивач скористався всіма правами, як особа яка притягнута до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду даної справи. Доказів про те, що мав намір подавати докази, заявляти клопотання та скористатися правовою допомогою при винесені постанови на місці вчинення правопорушення, суду не надав.

Частиною третьою статті 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

На підставі ст.ст. 122 ч. 1, 251, 280, 288, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 3, 6, 9, 26, 73, 77, 79, 94, 243-245, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №1 УПП у Житомирській області лейтенанта поліції Наумчука В.О., УПП у Житомирській областіпро скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.04.2019 року залишити без задоволення, а вказану постанову без змін.

Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачами у справі є:

Поліцейський роти №2 батальйону №1 УПП у Житомирській області лейтенант поліції Наумчук В.О., службова адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96

УПП у Житомирській області, службова адреса м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Повне судове рішення складено, підписано та проголошено 29 серпня 2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк