Справа № 646/4818/19
Суддя: Теслікова І. І.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 646/4818/19
№ провадження 2-а/646/135/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

Головуючого судді Теслікової І.І.,

Секретаря судових засідань Сімоненко К.Ю.,

Позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Валківського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Котелевця Олександра Володимировича про скасування постанови,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського СРПП Валківського відділення поліції Головного управління національної поліції в Харківській області Котелевця Олександра Володимировича, згідно якого просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 №348090 від 07.07.2019 р., а справу закрити.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07 липня 2019 року близько 16 год. 40 хв. він керував мопедом HONDA DIO по вулиці Горького, смт Ков`яги, Валківського району, Харківської області, на зустріч йому рухався патрульний автомобіль. Патрульний екіпаж зупинився та з пасажирського місця вийшов поліцейський та зупинив позивача за допомогою сигнального диска. Поліцейський незрозуміло відрекомендувався, не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи, дати пояснення, подати докази, скористатися правом на захист.

Також, позивач посилається на те, що реєстрація його мопеда та видача на нього реєстраційного номеру не є обов`язковим, оскільки він не рухається по дорогах державного значення та відповідно до Міжнародної конвенції про дорожній рух ( Відень, 08.11.1968 р.) транспортний засіб облаштований двигуном внутрішнього згорання з об`ємом циліндра до 50 см3 та максимальною конструктивною швидкістю, яка не перевищує 50 км/год рекомендується прирівнювати до велосипеда з підвісним двигуном.

У позовній заяві позивач посилається на те, що оскаржувана постанова має бути скасована, оскільки вказаного в ній правопорушення він не вчиняв, а сама постанова винесена з грубим порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до постанови серії ДП 18 № 348090 від 07.07.2019 року о 16-30 год. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом HONDA DIO, який не зареєстрований у встановлений термін та не надав посвідчення водія, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст. 121 та ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень, щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови, про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його вини, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121,ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» основним повноваженням патрульної поліції є, серед іншого, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожнього руху.

Згідно зі статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, передбачені частиною 6 статті 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормами статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 4 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 7 листопада 2015 року (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Положеннями ч. 6 ст. 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знаку або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Зазначені положення норми закону передбачають відповідальність водія за керування транспортним засобом - який не зареєстрований або не перереєстрований в установленому порядку, його експлуатація без номерного знаку та без посвідчення водія.

Відповідно, суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом, а отже обов`язок пред`явлення для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб, покладається лише на цю особу.

Таким чином, закон пов`язує відповідальність за не пред`явлення для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб, а також його експлуатація без номерного знаку, встановлену ч. 6 ст. 121 КУпАП, у випадку керування такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним.

Положеннями ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху мопед- двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлено обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку.

Відповідно до п. 7 Правил дорожнього руху експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Пунктом 8 Правил дорожнього руху передбачено, що перша державна реєстрація мопедів, придбаних до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 року N 1371 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», може проводитися без подання документів, що підтверджують правомірність їх придбання, за встановленою цим Порядком процедурою.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388.

Постановою Кабінету Міністрів України № 511 від 20 травня 2009 року затверджено нову редакцію Положення про порядок надання посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами та передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їхніх типів і призначення, поділяються на категорії, в т.ч. А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Законом України від 17.11.2008 № 586-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення дорожнього руху» з 1 січня 2010 року передбачена обов`язкова реєстрація мопедів.

Таким чином, з 01.01.2010 року в Україні встановлена реєстрація мопедів як транспортних засобів та отримання посвідчення водія на їх керування, незалежно від їх користування чи на вулично -дорожній, чи на автомобільній дорозі державного значення.

А відтак, мопед, яким керував позивач 07.07.2019 року, підлягає реєстрації у відповідних територіальних органах внутрішніх справ.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 681/972/17.

Одночасно, суд відхиляє доводи позивача про те, що мопед «HONDA DIO», яким він керував 07.07.2019 року, не підлягав державній реєстрації в органах МВС у зв`язку з тим, що він у відповідності до ч. 3 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» не користувався ним на автомобільній дорозі державного значення, до яких не відноситься дорога - вул. Горького, смт Ков`яги, Валківського району, Харківської області та вважає їх безпідставними, оскільки порядок обов`язкової реєстрації даною правовою нормою встановлений для всіх транспортних засобів, в тому числі і для мопедів, реєстрація яких не пов`язана з видом автомобільної дороги, на якій пересувається мопед. Твердження позивача про правомірність своїх дій, на думку суду, обумовлені помилковим тлумачення закону та діючого законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Посилання позивача на те, що мопед відповідно до Віденської Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року прирівнюється до велосипеда, а тому на нього не можуть поширюватись норми пунктів 1.10, 2.1, 2.3 та 2.9 ПДР України є безпідставними, оскільки відповідно до статті 1 даної Конвенції мопед за своїми технічними характеристиками відповідає визначенню «велосипед із підвісним двигуном», що не є тотожним визначенню «велосипед».

Суд зазначає, що норми даної статті дозволяють, а не прямо встановлюють можливість договірної держави прирівнювати «велосипед із підвісним двигуном» до «велосипеду». Вищезазначене спростовує доводи позивача про невідповідність норм національного законодавства Віденської Конвенції про дорожній рух.

Крім того, що стосується доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення, то в судовому засіданні позивач підтвердив керування мопедом, який не зареєстрований у встановленому порядку та без посвідчення водія.

Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, а також те, що позивач ОСОБА_1 07.07.2019 року керував не зареєстрованим у встановленому законом порядку транспортним засобом - мопедом та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, суд приходить до висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121, ч.2 ст.126 КУпАП, а саме: керування водіями транспортними засобами, не зареєстрованими в установленому порядку та без посвідчення водія.

Керуючись положеннями статей 9, 139, 242 - 246, 254, 255, 268, 286 КАС України, суд,

В и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Валківського ВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Котелевця Олександра Володимировича про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя І.І. Теслікова