Справа № 755/12609/19
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Яровенко Н.О.

при секретарі Красновій І.В.,

за участі сторін

представника позивача Пирожок О.Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Мд Біллал Хосейн,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовною заявою Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач прибув на територію України у м. Київ в серпні 2018 році з метою в подальшому потрапити до країн Європи. Кордон України перетнув на ділянці з Російською Федерацією поза пунктом пропуску Державного кордону. Паспортний документ у іноземця відсутній. Близьких родичів серед громадян України не має, постійного джерела доходів, гарантій приймаючої сторони в Україні не має, тобто підстави для подальшого перебування на території України відсутні. Враховуючи вимоги діючого законодавства, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шість місяців.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволення позовних вимог в повному обсязі та додатково зазначив, що відповідач співпрацював з позивачем та заповнив в повному обсязі анкету для отримання дозволу на повернення, більш того, з матеріалів справи вбачається, що особа відповідача була встановлена ще рік тому. Підтвердженням цьому є рішення про примусове повернення та довідка про особу, яка була складена ще в серпні 2018 року. Щодо листів, які скеровувалися на адресу Миколаївського ПТПІ про надання інформації з приводу заповнення відповідачем анкети, то такі листи не є належним доказом спроб позивача ідентифікувати особу відповідача по справі. Отже, враховуючи вище викладене та європейську судову практику по даним справам, позов щодо продовження строку затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства є абсолютно необґрунтованим та таким, що не відповідає законодавству.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши відзив на позову заяву, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2018 року стосовно громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та 10.08.2018 року уповноваженою посадовою особою було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

10.08.2018 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в місті Києві було прийнято рішення про примусове повернення з України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено термін для виїзду до 12.08.2018 року.

13.08.2019 року ГУ ДМС України в м. Києві звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , щодо затримання та поміщення до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в України із подальшим видворенням з території України.

13.08.2018 року Дніпровський районний суд м. Києва ухвалив рішення, яким задовольнив позов Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення з України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.10.2018 року, рішення Дніпровського районного суду м. Києві від 13.08.2018 року залишено без змін.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.02.2019 року, строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 продовжено строком на 6 місяців.

Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у місті Києві та Київській області неодноразово зверталось до Миколаївського ПТПІ з вимогою щодо надання інформації та заповнення іноземцем анкети з метою подальшого виготовлення сертифікату на повернення до Народної Республіки Бангладеш, однак, відповідачем складена письмова відмова від заповнення анкети.

07 серпня 2019 року Центральне міжрегіональне управління державної міграційної служби у місті Києві та Київській областізвернулося до Почесного Консульства Народної Республіки Бангладеш, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народежння, утримується в Миколаївському ПТПІ ДМС України на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.08.2018 року. У громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 відсутні будь які документи, на підставі яких можливе виконання рішення суду та з метою виконання вище зазначеного рішення громадянин виявив бажання та самостійно заповнив анкету встановленого зразка. Тому, позивач просить посприяти у документуванні останнього проїзним документом до Народної Республіки Бангладеш, звільнивши його від сплати консульського збору.

Станом на 09.08.2019 року відповідь з Консульства Народної Республіки Бангладеш не надходила.

Під час перебування в Миколаївському ПТПІ ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Позовна заява про затримання іноземців та осіб без громадянства подається територіальним органом чи підрозділом Державної міграційної служби України відповідно до частини першої статті 289 КАСУ до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням адміністративного суду, за місцезнаходженням цих органів або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 16 цього Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Частиною 11 статті 289 КАС України, встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо забезпечити примусове видворення є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Основним законодавчим документом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». На виконання вимог вказаного Закону 23.04.2012 року спільним наказом № 353/271/150 Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби Безпеки України було затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства. Вказана Інструкція визначає порядок дій посадових осіб територіальних органів, територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч.1 ст. 2 КАС України).

Судом встановлено, що ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області неодноразово зверталося до Миколаївського ПТПІ з проханням заповнити анкету встановленого зразку до Посольства Народної Республіки Бангладеш з метою його ідентифікації та документування сертифікатом на повернення до країни походження, однак відповідач від заповнення вище вказаних документів відмовся з власних міркувань та у зв`язку із його небажанням повертатися до країни громадянської належності, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість адміністративного позову та задоволення вимог позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-3,5-10,72-77, 245-246, 295, 297 КАС України, ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. , суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (Код , адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) до громадянина Народної республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про продовження строку затримання задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Народної республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 6 (шість) місяців.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 16 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2019 року.

Суддя Н.О. Яровенко