Справа № 580/1494/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року справа № 580/1494/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Баклаженко Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1 (за ордером),

відповідача 1 ОСОБА_2 (особисто),

відповідача 2 ОСОБА_3 (особисто),

розглянувши по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до державних кадастрових реєстраторів міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 (пров. Петровського, 14, смт. Решетилівка, Полтавська обл., 38400, далі - позивач) з позовом до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 (вул. Соборна, 96а, м. Сміла, Черкаська обл., 20700, далі - відповідачі), в якому з врахуванням заяви про зміну предмету позову просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2 від 07.11.2018 №РВ/018, №РВ/018 та державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 від 07.11.2018 №РВ/018;

- зобовязати державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2 та державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 внести відомості про земельні ділянки за адресою: Черкаська обл., Смілянський р-н, с. Плескачівка, вул. Перемоги, 47, загальною площею 0,5858 га що зазначені позивачем в заяві від 30.10.2018.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що оскаржувані рішення державних кадастрових реєстраторів міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області є протиправними, оскільки у відповідності до чинного законодавства України кадастровий реєстратор не наділений повноваженнями перевіряти відповідність погодженого проекту землеустрою вимогам земельного законодавства. Крім того, нечітка якість погодженого проекту землеустрою в електронному вигляді не може слугувати підставою для відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Відповідачі позовні вимоги не визнали, надали письмовий відзив на позив та зазначили, що у відповідності до положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор перевіряє відповідність документів вимогам законодавства, а в разі їх невідповідності приймає рішення про відмову у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки. Однак формування поданим позивачем проектом землеустрою трьох земельних ділянок з однаковим цільовим призначенням (01.03 для ведення особистого селянського господарства) з подальшою їх передачею у приватну власність гр. ОСОБА_4 є таким, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, оскільки позивач має право лише один раз отримати одну земельну ділянку для особистого селянського господарства, площа якої не повинна перевищувати 2,0 гектарів. Крім того, позивачем подано заяву про державну реєстрацію в електронній формі через Єдиний державний портал адміністративних послуг (он-лайн) та до заяви додано електронну копію проекту землеустрою у форматі PDF, який підписаний електронним цифровим підписом (без подання примірника проекту у паперовій формі), однак якість матеріалів погодження проекту землеустрою та висновок про розгляд проекту землеустрою не забезпечувало розбірливе їх читання, оскільки у відповідності до п. 67 постанови КМУ від 17.10.2012 №1051 документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам, зокрема, текст документів має бути написаний розбірливо, документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст. На підставі вищевикладений обставин відповідачі вважають, що оскаржувані рішення є правомірними та скасуванню не підлягають.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Плескачівської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 11.08.2018 №18-5/VII надано позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с. Плескачівка по вул. Перемоги, 47, загальною площею 0,5858 га (з них: 0,0478 га, 0,1290 га, 0,4090) для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі у власність.

03.10.2018 позивачем подано до відповідачів заяву про державну реєстрацію в електронній формі через Єдиний державний портал адміністративних послуг (он-лайн), до заяви додано електронну копію розробленого проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с. Плескачівка по вул. Перемоги, 47, загальною площею 0,5858 га (з них: 0,0478 га, 0,1290 га, 0,4090) для ведення особистого селянського господарства та висновок про розгляд проекту землеустрою від 21.03.2018.

Рішеннями державних кадастрових реєстраторів міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_2 від 07.11.2018 №РВ/018, №РВ/018 та районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області ОСОБА_3 від 07.11.2018 №РВ/018 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, у звязку з тим, що формування вказаним проектом землеустрою трьох земельних ділянок з однаковим цільовим призначенням (01.03 для ведення особистого селянського господарства) з подальшою їх передачею у приватну власність гр. ОСОБА_4 є таким, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, оскільки позивач має право лише один раз отримати одну земельну ділянку для особистого селянського господарства, площа якої не повинна перевищувати 2,0 гектарів. Крім того, якість матеріалів погодження землеустрою в електронному вигляді не забезпечує розбірливе читання.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам судом враховано, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VІ (далі - Закон №3613-VІ) державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Регулювання відносин, що виникають при веденні Державного земельного кадастру, згідно приписів ст. 4 вказаного Закону №3613-VІ, здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, цього Закону №3613-VІ, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про оцінку земель», Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», Закону України «Про захист персональних даних», інших законів України та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

У відповідності до ст. 5 Закону №3613-VІ ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру. Порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону №3613-VІ. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону №3613-VІ. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом №3613-VІ.

З набранням чинності Законом України «Про Державний земельний кадастр» та постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 за №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (далі - Порядок №1051) питання посвідчення права власності на земельні ділянки здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 за №1952-IV.

Відповідно до частини десятої статті 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно із пунктом 115 Порядку №1051 державна реєстрація земельних ділянок, переданих у власність (користування) без проведення їх державної реєстрації (в тому числі у разі, коли відомості про земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, не внесені до державного реєстру земель), здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельних ділянок державної чи комунальної власності) в порядку, визначеному для державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: - здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; - перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; - формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; - здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; - присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; - надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; - здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; - передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Таким чином, помилковим є посилання позивача на те, що кадастровий реєстратор не наділений повноваженнями перевіряти відповідність погодженого проекту землеустрою вимогам земельного законодавства України, з огляду на вищезазначене.

Згідно вимог ч. 4 ст. 24 Закону №3613-VІ для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа; документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації земельної ділянки. Відповідно до ч. ч. 5-6 вказаної статті, державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення відповідачів про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру обґрунтовані невідповідністю виготовленої технічної документації із землеустрою вимогам ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України.

Підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначено статтею 116 ЗК України, якою, зокрема, передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. (ч. 3 ст. 116 ЗК України)

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання (ч. 4 ст. 116 ЗК України).

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. (ч. 5 ст. 116 ЗК України).

З огляду на вищевказані норми, суд зазначає, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян з підстав одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом, може мати місце лише один раз по кожному виду використання земельної ділянки.

При цьому, одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалася своїм правом і отримала у власність земельну ділянку, меншу від граничної площі, передбаченої статтею 121 ЗК України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає різницю між гранично можливою та раніше отриманою у власність.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що позивач звертаючись до відповідачів із заявою про державну реєстрацію трьох земельних ділянок в с. Плескачівка по вул. Перемоги, 47, 0,0478 га, 0,1290 га, 0,4090 (загальною площею 0,5858 га) для ведення особистого селянського господарства порушив вимоги ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, оскільки він має право лише один раз отримати одну земельну ділянку для особистого селянського господарства, площа якої не повинна перевищувати 2,0 гектарів, а вчинення таких реєстраційних дій призведе до одночасного виникнення у позивача прав власності та три земельні ділянки по одному і тому ж виду використання земельних ділянок.

Таким чином суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення від 07.11.2018 №РВ/018, №РВ/018, №РВ/018 є правомірними та скасуванню не підлягають.

Посилання відповідачів на те, що якість поданих позивачем в електронній формі матеріалів погодження проекту землеустрою не забезпечувало розбірливе читання - не приймається судом до уваги, оскільки відповідачами надано до суду лише неякісну копію висновку про розгляд проекту землеустрою від 21.03.2018, однак у матеріалах адміністративної справи міститься копія проекту землеустрою із доданими матеріалами, зміст яких є розбірливим та дає змогу для читання.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш

Рішення складено у повному обсязі 21.08.2019.