Справа № 260/347/19
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2019 року м. Ужгород№ 260/347/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - Балтак Д.О.,

відповідачів: Адміністрація Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ), представник - Середній Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання протиправними та скасування висновку і рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення в повному обсязі складено 22 серпня 2019 року.

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_2 ) (далі відповідач 2), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати висновок Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 31.08.2018 р. щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постанови КМУ від 25.12.2013 р. № 975 старшому прапорщику ОСОБА_1 у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.09.2018 р. про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» старшому прапорщику ОСОБА_1 у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму; 3) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням висновків суду першої інстанції, повторно розглянути документи старшого прапорщика ОСОБА_1 та підготувати за результати їх розгляду висновок щодо можливості виплати останньому одноразової грошової допомоги, передбаченої постанови КМУ від 25.12.2013 р. № 975 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року; 4) зобов`язати Мукачівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України надіслати до Адміністрації Державної прикордонної служби України документи для призначення та виплати ОСОБА_1 , у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ від 25 грудня 2013 р. № 975 у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року; 5) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 у місячний строк з моменту надходження документів, з урахуванням висновків суду першої інстанції, повторно розглянути отримані Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України документи та прийняти рішення по заяві (рапорту) старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 про виплату останньому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, внаслідок травми, отриманої під час виконання обов`язків військової служби у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 07 червня 2017 p. старший прапорщик ОСОБА_1 на підставі наказу начальника Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 07.06.2017 р. № 142-ос „По особовому складу" був звільнений у запас за статтею 26 частиною 8 пункту 1 підпункту „б" Закону України «Про військовий обов`язок і військову служб» від 25.03.1992 p. № 2232-ХІІ (за станом здоров`я), знятий зі всіх видів забезпечення, виключений зі списків особового складу та зарахований до військового резерву першої черги оперативного резерву.

Після звільнення в запас Збройних Сил України на надісланий адвокатський запит від 26.11.2018 р. № 455 від Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби була отримана відповідь від 04.12.2018 р. № 11/12618, зі змісту якої вбачається, що 31 серпня 2018 р. керівником даного органу охорони державного кордону України був затверджений висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постанови КМУ від 25.12.2013 р. № 975 старшому прапорщику ОСОБА_1 у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. При цьому 20 вересня 2018 р. комісією Адміністрації Державної прикордонної служби України було прийнято рішення про призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» старшому прапорщику ОСОБА_1 у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму.

Вважає, що при виданні та затвердженні суб`єктами владних повноважень вищенаведеного висновку та рішення відповідачем по справі не були враховані приписи чинного законодавства України.

Зазначає, що у даному випадку суб`єктами владних повноважень без правової підстави було допущено підмінна понять «під час виконання обов`язків військової служби» на «в період проходження військової служби», що в свою чергу стало наслідком того, що розмір одноразової грошової допомоги, який мав би бути виплачений позивачу був змінений із 300-кратного на 90-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року - у разі встановлення інвалідності II групи.

У відзиві на позовну заяву відповідач 1 вказав, що необхідною умовою для отримання одноразової грошової допомоги є написання відповідної заяви та подання визначених документів до органу Держприкордонслужби з якого військовослужбовець був звільнений і розрахований. Враховуючи надані позивачем документи у визначений Порядком спосіб, комісією Мукачівського прикордонного загону 31 серпня 2018 року проведено розрахунок розміру грошової допомоги та складено висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі 90 - кратного прожиткового мінімуму в сумі 144 000,00 грн., який було направлено до Адміністрації Держприкордонслужби.

Зазначає, що під час прийняття відповідних рішень, керуючись вимогами чинного законодавства та на підставі наданих позивачем документів комісіями обґрунтовано було з`ясовано, що травма яка стала причиною інвалідності була отримана саме під час проходження військової служби та будь-якої підміни понять не допущено.

При цьому, звертає увагу, що жодних скарг чи заперечень від ОСОБА_1 до Адміністрації Держприкордонслужби не надходило.

Відповідач 2 у відзиві зазначив, що при поданні заяви про виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було додано передбачений Порядком № 975 перелік документів, зокрема довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, серія АВ № 0741490 від 20 червня 2017 року. У даній довідці вказано, що в результаті первинного огляду ОСОБА_1 , останньому було встановлено II групу інвалідності у зв`язку з травмою, яка пов`язана з проходженням військової служби.

Крім того, вказує, що ОСОБА_1 до заяви було додано копію свідоцтва про хворобу, серія № 149/398 від 23 травня 2017 року, виданого клінічним госпіталем Держприкордонслужби України у м. Львів. У даному свідоцтві зазначено, що травма та захворювання пов`язані з проходженням військової служби.

Вважає, що під час затвердження висновку, начальником Мукачівського прикордонного загону було враховано всі вимоги законодавства, проаналізовано додані документи та прийнято законне рішення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив такі задовольнити з мотивів, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідачів 1,2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення таких заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позову з мотивів, що викладені у відзивах на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 жовтня 1995 р. позивач почав проходити військову службу осіб сержантського та старшинського складу у Донецькому прикордонного загоні Східного напряму Прикордонних військ України (військова частина НОМЕР_3 ).

04 серпня 2008 р. позивач виконуючи наказ свого безпосереднього начальника прибув до м. Маріуполь Донецького області з метою участі у проведені слідчої дії, а саме допиту у якості свідка в рамках кримінальної справи, що перебувала у провадженні Маріупольського міжрегіонального відділу по боротьбі із організованою злочинністю УМВС України у Донецькій області.

В процесі зазначеного допиту позивач став об`єктом неправомірних дій з бо ку оперативних та/або слідчих працівників органу внутрішніх справ, у зв`язку із чим в подальшому йому був постановлений діагноз «закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, чисельні забої м`яких тканин голови та кінцівок».

З даного приводу 06 серпня 2008 р. начальником Донецького прикордонного загону був затверджений акт № 18 розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 04 серпня 2008 р. за формою Нвс-5, у відповідності до розділу 6 якого комісія прийшла до висновку про те, що травмування начальника 3 групи інспекторів прикордонного контролю - старшого інспектора прикордонного контролю відділення прикордонного контролю «Амвросіївка-авто» прапорщика ОСОБА_1 вважається пов`язаним з виконанням ним обов`язків військової служби.

В цей же день був затверджений акт № 18/2 про нещасний випадок, пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, що стався із позивачем по справі 04 серпня 2008 р. за формою Нвс-1.

Через 9 років - 07 червня 2017p. позивач на підставі наказу начальника Мукачівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 07.06.2017 р. № 142-ос „По особовому складу" був звільнений у запас за статтею 26 частиною 8 пункту 1 підпункту „б" Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 p. № 2232-ХІІ (за станом здоров`я), знятий зі всіх видів забезпечення, виключений зі списків особового складу та зарахований до військового резерву першої черги оперативного резерву.

24 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Мукачівського прикордонного загону із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням II групи інвалідності яка настала в наслідок травми пов`язаної із проходженням військової служби.

На підставі вказаної заяви у визначений порядком спосіб, комісією Мукачівського прикордонного загону 31 серпня 2018 року проведено розрахунок розміру грошової допомоги та складено Висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі 90 - кратного прожиткового мінімуму в сумі 144 000,00 грн., який було направлено до Адміністрації Держприкордонслужби.

20 вересня 2018 року рішенням комісії Адміністрації Держприкордонслужби № 124, позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму в сумі 144 000,00 грн., а 25 вересня 2018 року вказане рішення направлене начальнику Мукачівського прикордонного загону для здійснення виплати.

22 жовтня 2018 року начальником Мукачівського прикордонного загону відповідно до платіжного доручення № 2018-2044, ОСОБА_1 виплачено грошову допомогу в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму в сумі 144 000, 00 грн.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, що призвело до інвалідності передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.

Згідно з пунктами 11-13 Порядку, військовослужбовець, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності, подає уповноваженому органу (військовій частині де проходив службу) такі документи:

- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

- постанову відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності та інші передбачені документи.

Керівник уповноваженого органу (командир військової частини) подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів (Адміністрації Держприкордонслужби) висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, суд звертає увагу, що необхідною умовою для отримання одноразової грошової допомоги є написання відповідної заяви та подання визначених документів до органу Держприкордонслужби з якого військовослужбовець був звільнений і розрахований.

Як вже зазначалось, 24 липня 2018 року позивач звернувся із заявою до начальника Мукачівського прикордонного загону про виплату йому одноразової грошової допомоги та надав документи передбачені Порядком.

До вказаної заяви зокрема було надано копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією АВ № 0741490 від 20.06.2017р. та свідоцтво про хворобу (висновок ВЛК № 149/398 від 23.05.2017р.

Відповідно до пп. 1 п. 11 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317, міські, міжрайонні, районні комісії визначають ступінь обмеження життєдіяльності осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, потребу в сторонньому нагляді, догляді або допомозі, реабілітації, реабілітаційний потенціал, групу інвалідності,, причину і час її настання, професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, а також ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків.

Відповідно до п. 2 розділу 2 Положення про проходження медичного огляду у Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.05.2009 № 333, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 р. за № 570/16586, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у колишніх військовослужбовців, які проходили військову службу в органах Держприкордонслужби та військових частинах прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України, визначає Центральна військово-лікарська комісія Держприкордонслужби.

З наданих позивачем до заяви про виплату грошової допомоги, судом було встановлено наступне:

- згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією АВ № 0741490 від 20.06.2017р. у пункті 9 зазначено, що причиною інвалідності є травма, пов`язана з проходженням військової служби.
- згідно свідоцтва про хворобу (висновок ВЛК) №149/398 від 23.05.2017р., травма пов`язана з проходженням військової служби.
Суд констатує, що відповідно до вказаних вимог нормативно-правових актів саме на військово-лікарські та медико-соціальні комісії покладено обов`язок щодо визначення причино-наслідкового зв`язку отриманих травм з виконання обов`язків військової служби або з її проходженням.

Таким чином, суд зазначає, що враховуючи надані позивачем документи у визначений Порядком спосіб, комісією Мукачівського прикордонного загону 31 серпня 2018 року проведено розрахунок розміру грошової допомоги та складено висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 в розмірі 90 - кратного прожиткового мінімуму в сумі 144000,00 грн., який було направлено до Адміністрації Держприкордонслужби.

При цьому, як встановлено судом, скарг чи заперечень від позивача до Адміністрації Держприкордонслужби не надходило.

20 вересня 2018 року рішенням комісії Адміністрації Держприкордонслужби №124, ОСОБА_1 призначено відповідну допомогу, вказане рішення направлене начальнику Мукачівського прикордонного загону для здійснення виплати.

Суд звертає увагу, що станом на день прийняття рішення, комісія прикордонного загону та Адміністрації Держприкордонслужби керувались вимогами пункту 5 частини другої статті 16 Закону, який передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби та вимогами абз. 3 пп 2 п. 6 Порядку, яким встановлено, що військовослужбовцю інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що під час прийняття відповідних рішень, керуючись вимогами чинного законодавства та на підставі наданих позивачем документів, комісіями обґрунтовано було з`ясовано, що травма яка стала причиною інвалідності була отримана саме під час проходження військової служби, а не як зазначає позивач - під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України: в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_1 ), Мукачівського прикордонного загіну (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання протиправними та скасування висновку і рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Микуляк