Справа № 805/875/16-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2019 року

Київ

справа №805/875/16-а

адміністративне провадження №К/9901/19853/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2016 року у складі судді Смагар С.В. та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у складі суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М. у справі № 805/875/16-а за позовом Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними дій щодо відмови визнати податковий борг безнадійним та списати, зобов`язати прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу з податку на землю за період квітень 2014 року - травень 2015 року в сумі 939450,56 грн

У С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року Дочірнє підприємство "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними дії інспекції щодо відмови визнати безнадійним та списати податковий борг з податку на землю за період квітень 2014 року - травень 2015 року включно в сумі 939450,56 грн, з яких 889089,39 грн - сума податку та 50361,17 грн - пеня; зобов`язання податкового органу прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу з податку на землю за період квітень 2014 року - травень 2015 року включно, в сумі 939450,56 грн, з яких 889089,39 грн - сума податку та 50361,17 грн - пеня.

19 травня 2016 року постановою Донецького окружного адміністративного суду, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року, позов задоволено частково. Зобов`язано податковий орган прийняти рішення щодо списання безнадійного податкового боргу з податку на землю Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Слов`янський курорт» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» за період квітень 2014 року - травень 2015 року в сумі 939450,56 грн, з яких 889089,39 грн - сума податку та 50361,17 грн - пеня. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем доведено настання обставин непереборної сили, а відтак його борг має бути визнаним безнадійним та скасованим.

У листопаді 2016 року відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права просить, скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У касаційній скарзі зазначає, що в порушення статті 101 Податкового кодексу України позивач не надав документів, підтверджуючих факт настання обставин непереборної сили.

05 грудня 2016 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача після усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі цього ж суду від 07 листопада 2016 року, та витребувано справу № 805/875/16-а з Донецького окружного адміністративного суду.

У відзиві на касаційну скаргу платник податків посилається на її необґрунтованість та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

27 грудня 2016 року справа № 805/875/16-а надійшла на адресу Вищого адміністративного суду України.

09 лютого 2018 року матеріали касаційного провадження №К/9901/19853/18 передані з Вищого адміністративного суду України до Верховного Суду.

Касаційний розгляд справи здійснюється у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду апеляційної інстанції, в межах доводів касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення вимог касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Суди першої та апеляційної інстанцій установили.

Дочірнє підприємство "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (), є юридичною особою, зареєстрованою Виконавчим комітетом Слов`янської міської ради Донецької області 10 березня 2000 року, перебуває на обліку у Слов`янській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області як платник податків з 05 квітня 2000 року.

Згідно з Сертифікатом торгово-промислової палати № 2370 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), торгово-промислова палата засвідчила форс-мажорні обставини з 14 квітня 2014 року Дочірньому підприємству "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" при здійсненні господарської діяльності та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів.

Позивачем до податкового органу подані податкові декларації з плати за землю за 2014 та 2015 рік. Спірні правовідносини стосуються періоду з квітня 2014 року по травень 2015 року, за який у позивача виникла заборгованість з плати за землю в сумі 939450,56 грн, з яких 889089,39 грн - сума податку та 50361,17 грн - пеня. Дана обставина не є спірною між сторонами і підтверджується обліковою карткою позивача.

25 лютого 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою за № 10юк/208 щодо списання податкового боргу, а саме: податку на землю згідно з судовими рішеннями в адміністративній справі № 805/2525/15-а за період квітень 2014 року - травень 2015 року включно в сумі 939450,56грн, з яких 889089,39 грн - сума податку та 50361,17 грн - пеня, податок на землю за період червень 2015 року - лютий 2016 року включно в сумі 803614,24 грн.

14 березня 2016 року листом № 4494/10/05-22-23 відповідач відмовив у визнанні податкового боргу із земельного податку юридичних осіб безнадійним та списання, посилаючись на відсутність документів, підтверджуючих факт настання непереборної сили, а саме сертифікату Торгово-промислової палати України.

Спірним питанням у справі є правомірність відмови відповідача від визнання податкового боргу з податку на землю безнадійним та його скасування.

Перевіривши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги Суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для їх скасування, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, самостійно визначені платником у поданій податковій декларації суми грошового зобов`язання є узгодженими. Такі суми грошового зобов`язання, відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник зобов`язаний самостійно сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації.

Податковий борг в розумінні підпункту 14.1.135 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 14.1.11. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

Списання безнадійного податкового боргу регламентовано статтею 101 Податкового кодексу України, за положеннями пункту 101.1 якої списанню підлягає безнадійний податковий борг, у том числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Під терміном "безнадійний" розуміється, в тому числі, податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), (підпункт 101.2.4 пункту 101.2. статті 101 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 101.5 статті 101 Податкового кодексу України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно зі статтею 101 Податкового кодексу України розроблено Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №577 (далі - Порядок № 577).

Факт непереборної сили за положеннями цього Порядку підтверджується серед іншого Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України.

Підпунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 577 списання безнадійного податкового боргу платника податків передбачено, що у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню. До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу ІІ цього Порядку які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 577 за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, позивач звернувся до відповідача з заявою про списання спірного податкового боргу та отримав відмову з підстав відсутності Сертифіката Торгово-промислової палати України.

Судами попередніх інстанцій здійснений аналіз положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669 від 02 вересня 2014 року, набув чинності 15 жовтня 2014 року, зокрема статті 1 щодо визначення території проведення антитерористичної операції, якою є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Суди попередніх інстанцій установили, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року№ 1053-р, розпорядженням від 05 листопада 2014 року № 1079-р та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, якими затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до зазначених пунктів належить місто Слов`янськ.

Аналізуючи положення підпункту 101.2.4 пункту 101.2 статті 101 Податкового кодексу України, Суд зазначає, що для визнання податкового боргу безнадійним має бути встановлений (доведений) причинно-наслідковий зв`язок між податковим боргом та форс-мажорними обставинами.

Суд погоджується з твердження судів попередніх інстанцій, що наявність форс-мажорних обставин є загальновідомим фактом, проте сама по собі не доводить безнадійності податкового боргу, неможливості здійснити сплату самостійно визначених податкових зобов`язань платником податків, зокрема внаслідок несплати споживачами плати за користування водою у зв`язку з проведенням антитерористичної операції тощо.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що посилання апелянта на відсутність у позивача сертифікату Торгово-промислової палати України про підтвердження форс-мажорних обставин та не подання такого сертифікату відповідачу для визнання недоїмки зі сплати податку на землю безнадійною та її списання є неприйнятним з огляду на те, що позивача звільнено від сплати земельного податку на підставі Закону №1669, який є спеціальним законом для спірних правовідносин, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового Кодексу України.

Крім того, у позивача наявний сертифікат Торгово-промислової палати України №2370 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено форс-мажорні обставини з 14 квітня 2014 року позивачу при здійсненні господарської діяльності та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. Копія зазначеного документа міститься в матеріалах справи.

Зазначені обставини встановлені також постановою Донецького окружного адміністративного суду від 17 серпня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 жовтня 2016 року у справі №805/2525/15-а за позовом Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Дочірнього підприємства "Санаторно-курортний реабілітаційний центр "Слов`янський курорт" ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" про стягнення за рахунок готівки та з розрахункових рахунків грошові кошти у розмірі 132861,37 грн з податку на прибуток, грошові кошти у розмірі 174987,33 грн з авансованого внеску з податку на прибуток, грошові кошти у розмірі 56779,49 грн, грошові кошти у розмірі 1053695,08 грн з податку на додану вартість, грошові кошти у розмірі 1061032,27 грн з земельного податку, відповідно до якої податковому органу відмовлено у стягнення коштів з земельного податку у сумі 939450,56 грн за період квітень 2014 року - травень 2015 року.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до приписів частини другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати. Загальновідомою є обставина, що на території Донецької області триває антитерористична операція, а деякі населені пункти Донецької області є територіями, тимчасово не підконтрольними уряду Україні.

Враховуючи вищевикладене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про неправомірність відмови податкового органу у списанні позивачу безнадійного податкового боргу з плати оренди за землю, як такому, що знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

За приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Слов`янської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 805/875/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду