Справа № 300/1611/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" серпня 2019 р. справа № 300/1611/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дії щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до довідки №1/2-45 від 10.05.2019 та зобов`язання здійснити з 02.01.2019 перерахунок пенсії із включенням такої винагороди відповідно до вказаної довідки, а також виплату різниці між фактично отримано і належною до сплати сумою пенсії, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також позивач, ОСОБА_2 ) 29.07.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, Головне управління ПФУ в області, орган пенсійного фонду) про визнання протиправними дії щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до довідки №1/2-45 від 10.05.2019 та зобов`язання здійснити з 02.01.2019 перерахунок пенсії із включенням такої винагороди відповідно до вказаної довідки, а також виплату різниці між фактично отримано і належною до сплати сумою пенсії.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначено, що відповідачем протиправно, в порушення вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей", відмовлено у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди як одного із видів щомісячного додаткового грошового забезпечення. На переконання позивача такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області є неправомірними, вчиненими всупереч нормам чинного законодавства, які грубо порушують його право на пенсійне забезпечення в належному розмірі. Як стверджує позивач із сум отримуваної щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до довідки про види грошового забезпечення від 10.05.2019 №1/2-45, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , щомісяця сплачувався єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а відтак остання повинна бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. До таких спірних правовідносин позивач просить в силу вимог частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) застосувати правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду №522/2738/17 від 06.02.2019. У зв`язку із вказаним позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 відповідно до статті 263 КАС України відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-3).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, що надійшов на адресу суду 19.08.2019 із відповідними письмовими доказами (а.с.27-29, 30-70). У відзиві представник Головного управління ПФУ в області заперечив проти позовних вимог позивача та посилаючись на Рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 за №4-рп/2015 зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення як для перерахунку, так і для призначення пенсії. Водночас відмітив, що норми частини 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не містять положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія таких виплат, як щомісячна додаткова грошова винагорода. Окрім іншого, на переконання відповідача, для обчислення пенсії враховуються щомісячні додаткові види грошового забезпечення з 01.03.2018 по день звільнення шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення на фактичну кількість місяців служби перед звільненням, починаючи з 01.03.2018. Відповідач вважає, що відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" позивачу неможливо врахувати при призначенні пенсії додаткові види грошового забезпечення, так як з 01.03.2018 і по день призначення пенсії він не перебував на військовій службі. Орган пенсійного фонду стверджує, що 01.03.2018 такий вид грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода військовослужбовцям не виплачувалась. Відтак, відповідач не наділений правом самостійно визначати розмір грошового забезпечення військовослужбовця, і в спірному випадку відповідний розрахунок (перерахунок) пенсії здійснено виключно на підставі тих довідок, які складені за встановленою формою і подані військовою частиною, в якій до звільнення перебував на службі ОСОБА_1 . Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши відзив на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Як встановлено судом, відповідно до наказу командувача Національної гвардії України від 14.07.2017 за №96-ос, майора ОСОБА_1 начальника групи бойової та спеціальної підготовки військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України звільнено з військової служби у запас Збройних сил України (за станом здоров`я) за підпунктом "б" пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України (по стройовій частині) від 24.07.2017 за №175, ОСОБА_1 з 24.04.2017 виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення (а.с.38).
На підставі поданих до Головного управління ПФУ в області документів, в тому числі подання про призначення пенсії №1512 від 14.03.2019, заяви від 01.02.2019 про призначення пенсії, грошового атестату №11 від 01.02.2019, довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії №1047 та довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії від 13.02.2019 за №1/2-13 (35-36, 37, 39-40, 42).
ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 14.05.2019 (а.с.31), в якій просив здійснити перерахунок пенсії із врахуванням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, в сумі 100 017,71 гривень, яку отримав за 24 місяці перед звільненням з військової служби. До заяви долучив довідку військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2019 за №1/2-45 (а.с.13, 31).
Відповідач, листом від 21.05.2019 за №606/К-15 (а.с.15-16) відмовив ОСОБА_1 у проведенні такого перерахунку пенсії, вказавши на відсутність правових підстав, оскільки норми статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та пункту 7 постанови №393 від 17.07.1992 Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" не містять положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія таких виплат, як щомісячна додаткова грошова винагорода. Вказав, що дана виплата є разовим платежем та за своєю суттю є державною соціальною гарантією для осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому вона не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Позивач, вважаючи протиправною відмову органу пенсійного фонду у проведенні перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія сум щомісячної додаткової грошової винагороди, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом 6 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ (надалі по тексту також Закон №2011-XII)
Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Виходячи із вказаного можна дійти висновку, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія сум щомісячної додаткової грошової винагороди, суд виходить із наступного.
Частиною 1 статті 15 Закону №2011-XII визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також Закон №2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Так, частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (надалі по тексту також КМУ).
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 за №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (надалі по тексту також Постанова №393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду України у постанові від 06.02.2019 у справі 522/2738/17.
Даною постановою Велика Палата Верховного Суду, серед іншого, "зобов`язала Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 2 листопада 2013 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 28 грудня 2016 року №3528 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди".
Описова частина коментованої постанови Великої Палати Верховного Суду свідчить, що 2 листопада 2013 року є датою призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Тобто, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність поновлення порушеного права колишнього військовослужбовця саме із дати призначення пенсії.
Крім того, висновки Великої палати суду касаційної інстанції свідчать, що так як щомісячна додаткова грошова винагорода мала постійний (щомісячний) характер і виплачувалася протягом останніх 24 місяці перед звільненням, то в розумінні частини 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ і пункту 7 Постанови №393 вона є одним із видів щомісячного додаткового грошового забезпечення, із розміру (складу) якого обчислюється пенсія.
Як з`ясовано вище, позивач 14.05.2019, звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, долучив довідку військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2019 за №1/2-45, зміст якої свідчить про щомісячну виплату ОСОБА_1 в період з липня 2015 року по червень 2017 року, серед іншого, щомісячної додаткової грошової винагороди, яка в загальному становила 100 017,71 гривень, в тому числі: у 2015 році 15 024,62 гривень, у 2016 році 56 649,81 гривень і у 2017 році 28 343,28 гривень (а.с.13, зворотній бік а.с.31).
Також вищевказана довідка військової частини НОМЕР_1 містить відомості про сплату із вказаних сум щомісячної додаткової грошової винагороди єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , так як останній з 01.03.2018 по день призначення пенсії не перебував на військовій службі і з 01.03.2018 не отримував щомісячної додаткової грошової винагороди, з огляду на наступні обставини.
Відповідач, обґрунтовуючи свої доводи з даного приводу посилається на абзац 7 пункту 7 Постанови №393, яким передбачено, що для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, з 1 березня 2018 року та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 1 березня 2018 р. на кількість таких місяців.
Тобто в розумінні вимог пункту 7 Постанови №393 для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з 1 березня 2018 року та пізніше, розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 1 березня 2018 року на кількість таких місяців.
Суд зазначає, що пункт 7 Постанови №393 доповнено вказаним абзацом згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та положення абзацу 7 пункту 7 Постанови №393 застосовуються, зокрема, для осіб які звільнені із служби з 1 березня 2018 року та пізніше.
В межах розгляду спірного випадку, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 звільнений з військової служби з 14.07.2017 відповідно до наказу командувача Національної гвардії України від 14.07.2017 за №96-ос, тобто до 01.03.2018.
За даними довідки військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2019 за №1/2-45, ОСОБА_1 в період з липня 2015 року по червень 2017 року здійснювалась виплата щомісячної додаткової грошової винагороди в загальному розмірі 100 071,17 гривень (зворотній бік а.с.31).
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що отримувана ОСОБА_1 в період з липня 2015 року по червень 2017 року, згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2019 за №1/2-45 щомісячна додаткова грошова винагорода, по якій щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу з 2 січня 2019 року пенсії підлягає перерахунку.
Отож, підсумовуючи все вищевикладене, суд, враховуючи висновки постанови Великої Палати Верховного Суду України від 06.02.2019 у справі 522/2738/17, вказує на наявність обґрунтованих правових підстав для включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія сум щомісячної додаткової грошової винагороди за 24 календарних дні перед звільненням зі служби, а тому позов підлягає до задоволення.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 на час призначення йому пенсії мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди, а Головне управління ПФУ в області протиправно відмовило у проведенні перерахунку розміру пенсії, позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з урахуванням названого щомісячного додаткового виду грошового забезпечення підлягають задоволенню без обмеження строком, зокрема, з 2 січня 2019 року.
Вказаний висновок суду повністю відповідає приписам статті 51 Закону №2262-ХІІ.
Слід констатувати, що таке порушення права позивача на належний розмір пенсії мало місце у зв`язку із незабезпеченням відповідним державним органом, який видав довідки для призначення/перерахунку пенсії (військової частини з якої мало місце звільнення) та територіального органу Пенсійного фонду України саме на стадії прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 його пенсії.
Про обставини отримання відповідного щомісячної додаткової грошової винагороди у 2015-2017 роках, відповідач дізнався у травні 2019 року. Відтак, знаючи про такі відомості, Головне управління Пенсійного фонду України в області, протиправно не врахувало її при вирішенні питання про наявність підстав для перерахунку пенсії.
З приводу посилання відповідача на необхідність застосування у спірному випадку висновків, визначених у Рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 у справі №4-рп/2015, то суд відзначає, що предметом конституційного звернення громадянина ОСОБА_3 було офіційне тлумачення саме положень першого речення частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, які врегульовують правовідносини із перерахунку пенсії.
У спірних же відносинах предметом застосування є приписи частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ і пункту 7 Постанови №393, що врегульовують питання призначення, а не перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям.
Більше того, як зазначено вище, суд в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду України від 06.02.2019 у справі 522/2738/17.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як учасник бойових дій на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", та ним не понесені витрати по сплаті судового збору, а також не подання учасниками справи будь-яких доказів про наявність інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди за 24 календарних місяці перед звільненням.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 02.01.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди, отриманих за 24 календарних місяці перед звільненням відповідно до довідки від 10.05.2019 за №1/2-45, а також виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
Позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ).
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.