Справа № 420/2832/19
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2832/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу про продовження проведення службового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати наказ про продовження проведення службового розслідування № 472 від 02.05.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27 березня 2019 року на засіданні Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної архітектурно-будівельної інспекції України прийнято рішення про відкриття стосовно ОСОБА_1 дисциплінарного провадження за фактами, викладеними у заявах Громадської організації «СТОП СВАВІЛЛЯ» від 18.03.2019 № 586, від 18.03.2019 № 587, від 22.03.2019 № 597 та від 22.03.2019 № 598, яке позивач оскаржив до суду. В подальшому 02.05.2019 на адресу Департаменту ДАБІ в Одеській області надійшло наказ Держархбудінспекцїї України від 02.05.2019 № 472, яким продовжено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 на строк, визначений ч.3 ст.71 Закону України «Про державну службу», до 28.05.2019, а також відсторонено позивача від виконання посадових обовязків з 02.05.2019 на період службового розслідування. На переконання позивача Держархбудінспекція України не має повноважень на продовження проведення службового розслідування, оскільки не була ініціатором відкриття провадження. Також позивач вважає продовження відносно нього службового розслідування неправомірним, оскільки останнє здійснюється безпідставно, за відсутністю обставин, які є підставою для проведення службового розслідування (за відсутністю відповідного проступку, який підлягає розслідуванню). Також в спірному наказі не зазначено, в чому полягає потреба у продовженні службового розслідування, і позивачу є незрозумілим, чому протягом 20 днів дисциплінарною комісією не вивчено обставини, викладені в заявах Громадської організації «СТОП СВАВІЛЛЯ» від 18.03.2019 № 586, від 18.03.2019 № 587, від 22.03.2019 № 597 та від 22.03.2019 № 598. Крім того, в оскаржуваному наказі не зазначено, які саме дії необхідно провести для встановлення наявності вини позивача та для чого продовжувати службове розслідування на максимальний строк.

Ухвалою судді від 21.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10.06.2019 до суду від Державної архітектурно-будівельної інспекції України надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на правомірність оскаржуваного наказу.

Ухвалою суду від 24.06.2019 провадження по справі № 420/2832/19 зупинено до набрання законної сили рішенням суду по справі № 420/1838/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішення від 27.03.2019, наказу № 334 від 29.03.2019.

Ухвалою суду від 06.08.2019 провадження в справі поновлено та продовжено її розгляд.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч.2 ст.262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 27.03.2019 на засіданні Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної архітектурно-будівельної інспекції України прийнято рішення про відкриття та здійснення відносно головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1 дисциплінарного провадження за фактами, викладеними у заявах ГО «Стоп Свавілля» від 18.03.2019 № 586, від 18.03.2019 № 587, від 22.03.2019 № 597, від 22.03.2019 № 598.

На засіданні Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної архітектурно-будівельної інспекції України 29.03.2019 прийнято наказ № 334 щодо проведення службового розслідування відносно головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1 Проведення службового розслідування доручено Дисциплінарній комісії Держархбудінспекції. ОСОБА_1 відсторонено від виконання посадових обовязків головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області з 01.04.2019 на період службової перевірки. Службове розслідування провести у визначений ч.3 ст.71 Закону України «Про державну службу» місячний строк.

02.05.2019 на електронну пошту Департаменту ДАБІ в Одеській області надійшов наказ Держархбудінспекції України від 02.05.2019 № 472 «Про продовження службового розслідування стосовно ОСОБА_1», яким продовжено службове розслідування до 28.05.2019; продовжено відсторонення ОСОБА_1 від виконання обовязків на період службового розслідування.

Вважаючи вищезазначений наказ від 02.05.2019 № 472 «Про продовження службового розслідування стосовно ОСОБА_1» неправомірним, позивач звернувся за судовим захистом із даним адміністративним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності, суд вважає зазначений наказ обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

З огляду на матеріали справи, за результатом опрацювання заяв Громадської організації «Стоп Свавіллю» від 18.03.2019 № 586 (вх. від 19.03.2019 № 40-5638), від 18.03.2019 № 587 (вх. від 20.03.2019 № 40-5710), від 22.03.2019 № 597 (вх. від 25.03.2019 №40-5904), від 22.03.2019 № 598 (вх. від 25.03.2019 №40-5983), а також доручення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства від 21.03.2019 № 7/14.5/4710-19 (вх. від 22.03.2019 № 40-5817) та викладених у них фактів, Першим заступником Голови Держархбудінспекції надано доручення Голові та секретарю Дисциплінарної комісії опрацювати вищевказані документи в установленому порядку, що відповідає статті 68 Закону України «Про державну службу».

Так, у заявах повідомлялось про непоодинокі випадки порушення процедури реєстрації декларацій про готовність обєктів до експлуатації ОСОБА_1, зокрема:

- головний інспектор будівельного нагляду ОСОБА_1 перебрав на себе делеговані повноваження Білгород-Дністровської міської ради у сфері будівництва, а саме - здійснив реєстрацію декларацій про готовність обєктів до експлуатації, які розташовані на території Білгород-Дністровської міської ради, якій делеговані повноваження з реєстрації документів, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (CCI);

- допускалась реєстрація декларацій про готовність обєктів до експлуатації, виконання робіт з яких проводилось на підставі дозволів, виданих до набрання чинності у 2011 році Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (копії вказаних заяв наявні в матеріалах справи);

На виконання зазначених доручень, 27.03.2019 на засіданні Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної архітектурно-будівельної інспекції України, було прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження стосовно головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами Департаменту Державної архітектурно з будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1, яке продовжено оскаржуваним в межах даної справи наказом про продовження проведення службового розслідування № 472 від 02.05.2019.

При цьому, вважаючи наказ від 29.03.2019 № 334 щодо проведення службового розслідування відносно головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1, останній оскаржив його до Одеського окружного адміністративного суду (справа № 420/1838/19).

Рішенням Одеського окружного адміністративного від 31.05.2019 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування рішення від 27.03.2019 та наказу від 29.03.2019 відмовлено.

Вищезазначене рішення суду в апеляційному порядку не оскаржено, у звязку із чим набрало законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Вирішуючи спір, суд виходив із того, що згідно з ст. 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - обєкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності. Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп.12 п.4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014, Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань ініціює притягнення посадових осіб обєктів нагляду до дисциплінарної відповідальності.

Положеннями статей 68-69, 71 Закону України «Про державну службу» визначено, що дисциплінарні провадження ініціюються суб'єктом призначення.

Для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» утворює керівник державної служби у кожному державному органі.

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку, результатом розгляду якої є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

З метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов'язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов'язково.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення (ч. 5 ст. 74 Закону України «Про державну службу»).

Частиною 5 статті 72 Закону України «Про державну службу» встановлений обовязок державного службовця сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Законом України «Про державну службу» передбачено право державного службовця на надання будь-яких зауважень, пояснень та заперечень щодо дисциплінарного провадження.

Згідно зі ст. 75 Закону України «Про державну службу», перед накладенням дисциплінарного стягнення субєкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Відповідно до ст. 78 Закону України «Про державну службу» рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями категорій «Б» і «В»- до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду. Скарга подається протягом 10 календарних днів після одержання державним службовцем копії наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення.

За результатами офіційного зясування обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що Держархбудінспекцією дотримано процедуру відкриття дисциплінарного провадження, та неспроможність доводів позивача.

Зокрема, не заслуговуючими на увагу визнано посилання позивача на те, що Держархбудінспекція необґрунтовано розпочала службове розслідування, оскільки в оскаржуваному наказі не вказано вид шкоди та кому вона заподіяна, фактично вказуючи на відсутність достатніх підстав для його проведення.

З аналізу статті 71 Закону України «Про державну службу» вбачається, що вказана стаття визначає випадки обовязкового проведення службового розслідування, зокрема у разі невиконання або неналежного виконання посадових обовязків державним службовцем.

Водночас законодавець не обмежує право субєкта призначення та дисциплінарної комісії, з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, в інших випадках, проводити службове розслідування.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що доводи про відсутність достатніх підстав для проведення службового розслідування не знаходять законодавчого підтвердження, що свідчить про правомірність вжитих заходів субєктом владних повноважень.

Також судом взята до уваги правова позиція КАС/ВС, викладена у постанові від 15.03.2019 у справі № 815/622/17, зокрема про те, що питання правомірності винесення наказу щодо здійснення дисциплінарного провадження в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів такого дисциплінарного провадження та рішення суб'єкта владних повноважень, винесеного за його результатами, у сукупності з іншими доказами не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, а тому не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Таким чином, правомірність призначеного у відношенні позивача службового розслідування, з огляду на розсуд спору по справі № 420/1838/19, є преюдиційною обставиною в силу ч.4 ст.78 КАС України.

На підставі викладеного, обставини встановлені в адміністративній справі № 420/1838/19, не потребують доказуванню, а правомірність дій відповідача щодо відкриття дисциплінарного провадження стосовно головного інспектора будівельного нагляду відділу по роботі з дозвільними документами Департаменту Державної архітектурно з будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_1 встановлена рішенням суду.

Відтак, не заслуговують на увагу доводи позивача, покладені в основу даного адміністративного позову, які є аналогічними у справі № 420/1838/19, та яким судом вже надана оцінка.

Поряд із тим, частини 1, 3, 9 статті 71 Закону України «Про державну службу» визначають, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

Тривалість службового розслідування не може перевищувати один місяць. За потреби зазначений строк може бути продовжений суб`єктом призначення, але не більш як до двох місяців.

Отже право продовжувати строк службового розслідування субєктом призначення прямо визначено законодавством. Відповідне продовження здійснюється з метою досягнення конкретних результатів та для цілей службового розслідування, у звязку із чим нерозуміння позивачем необхідності в продовженні службового розслідування відносно нього, або його погляди в недоцільності такого продовження, в жодному разі не свідчить про безпідставність цього.

Зазначені потреби (наприклад для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку тощо) службового розслідування є оціночними та беруться до уваги субєктом призначення в ході реалізації дискреційних повноважень, в даному випадку продовженні строку службового розслідування в межах визначеного законодавством строку.

Суд звертає увагу позивача, що результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

В свою чергу, рішення про накладення дисциплінарного стягнення може бути оскаржено державними службовцями до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби, або до суду.

Поряд із тим, підставами для визнання протиправними актів суб'єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов'язковою умовою для визнання таких рішень протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Як зазначив КАС/ВС у постанові від 15.03.2019 у справі № 815/622/17, винесення наказів про дисциплінарне провадження та про його продовження - це відповідні процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, якими розпочинається дисциплінарне провадження та встановлюються строки його проведення, а тому їх правомірність має бути предметом оцінки суду при розгляді справи про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, прийнятого за результатами такого дисциплінарного провадження.

Відтак, розгляд питання правомірності винесення наказів про здійснення дисциплінарного провадження та про продовження його строків в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів такого дисциплінарного провадження та рішення суб'єкта владних повноважень, винесеного за його результатами, у сукупності з іншими доказами не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, а тому не відповідає завданням адміністративного судочинства.

Отже суд приходить до висновку про те, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Судові витрати розподілити за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, 26; ) про визнання протиправним та скасування наказу про продовження проведення службового розслідування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до Пятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк

.