Справа № 420/3267/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3267/19

Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В. Дата і місце ухвалення: 18.07.2019р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання незаконним Рішення від 20.05.2019р. №123 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, зобов`язання призначити пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». , -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить суд визнати незаконним Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.05.2019р. №123 щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

В обґрунтування позовних позивач зазначив, має відповідний страховий стаж, а саме 25 років 4 місяці, який складається з: - у період з 31 липня 1989року по 30 червня 1994року навчання в Українській Державній Академії зв`язку; у період з 02.10.1995року по 31.12.1996року праця у відділенні урядового зв`язку Управління СБ України в Одеській області; у період з 02.01.1997року по 31.12.2015року проходження військової служби в Службі безпеки України та служби за контрактом осіб начальницького складу в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України; 07.12.2015року наказом Управління Держспеззв`язку ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із скороченням штатів; у період з 01.02.2016року по 10.01.2017року перебував на обліку в Центрі зайнятості Суворовського району м. Одеси. У зв`язку з чим, на думку позивача, він набув право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Крім того, позивач зазначає, що він припинив проходження військової служби не за власним бажанням, а з причин, які від ОСОБА_1 не залежали.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області неправомірна та порушує конституційне право апелянта на отримання пенсії оскільки на момент звернення за нарахуванням пенсії за вислугу років останній мав відповідний страховий стаж та досяг 45-річного віку.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи у період з 31 липня 1989року по 30 червня 1994 року ОСОБА_1 навчався в Українській Державній Академії зв`язку, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Диплому серії НОМЕР_1 від 20.06.1994р., та Виписки з заліково-екзаменаційної відомості від 20.06.1994р. №617.

У період з 02.10.1995року по 31.12.1996року ОСОБА_1 працював у відділенні урядового зв`язку Управління СБ України в Одеській області, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією трудової книжки серії НОМЕР_2 від 29.12.2015р.

Відповідно до наявної у матеріалах справи належним чином засвідченої копії Військового квитка серії ВЩ НОМЕР_3 від 27.09.1994р., ОСОБА_1 у період з 02.01.1997р. по 31.12.2015р. проходив військову службу в органах СБ України та службу за контрактом осіб начальницького складу в ДССЗ та ЗІ України.

07.12.2015р. Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області винесено Наказ №29-ос "Про особовий склад", яким відповідно до Положення про проходження служби в Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2006р. №1828, підполковника Держспецзв`язку ОСОБА_1 - начальника сектору експлуатації засобів радіозв`язку, мобільних вузлів зв`язку 1 відділу, 31.12.2015р. звільнено зі служби за підпунктом 4 пункту 92 (у зв`язку із скороченням штатів) у запас Збройних Сил України з правом носіння форменого одягу, виключивши його зі списків особового складу з урахуванням часу на здачу справ і посади.

У вказаному Наказі Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Одеській області від 07.12.2015р. №29-ос "Про особовий склад" зазначено, що вислуга років станом на 31.12.2015р. складає: календарна 18 років 11 місяців 29 днів, навчання у ВНЗ 2 роки 5 місяців 15 днів, перебування на посадах, час роботи на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії 1 рік 2 місяці 29 днів, всього - 22 роки 8 місяців 13 днів.

Відповідно наявної у матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 29.12.2015р., після звільнення ОСОБА_1 у період з 01.02.2016р. по 10.01.2017р. перебував на обліку в Центрі зайнятості Суворовського району м. Одеси.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що у позивача відсутні підстави для призначення йому пенсії за вислугою років на підставі пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Предметом спору є відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити пенсію за вислугу років ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, позивач просить визнати рішення про відмову у призначені пенсії та зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тобто, позов подано позивачем з метою реалізації його права на пенсійне забезпечення.

Так, відповідно до ст.1 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно ст.2 Закону України №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України зазначено у ст. 10 Закону України №2262-ХІІ.

Умови призначення пенсій за вислугу років визначено ст.12 Закону України №2262-ХІІ.

Так, відповідно п. «а» визначеної статті пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби:

по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;

з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до п. «б» ст.12 Закону України №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

З матеріалів справи вбачається, що на момент звільнення позивачу виповнилося 43 роки вислуга його років станом на дату звільнення - 31.12.2015р. складала: календарна 18 років 11 місяців 29 днів, навчання у ВНЗ 2 роки 5місяційв 15 днів, перебування на посадах, час роботи на яких зараховується до вислуги років для призначення пенсії 1 рік 2 місці 29 днів, всього - 22 роки 8 місяців 13днів.

Конституційний Суд України у рішенні від 9 лютого 1999 у справі №1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, оскільки в момент виникнення права позивача на призначення пенсії (на момент звільнення 31.12.2015р.) діяла редакція статті 12 вказаного вище Закону із змінами, внесеними згідно із Законами № 879-VI від 15.01.2009, № 901-VIII від 23.12.2015, № 2509-VIII, яка передбачала обов`язковою умовою досягнення особою на день звільнення зі служби 45-річного віку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо відсутності у позивача достатніх умов для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», оскільки позивач на момент звільнення мав вік 43 роки.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі справа № 539/3872/14-а.

З вище наведених підстав, колегія суддів не приймає до уваги і доводи апелянта щодо можливості застосування до даних правовідносин положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби» з урахуванням змін, внесених Законом України від 04.04.2006р. №3591-ІV до Закону України №2262-XII, яким ст. 12 викладено в іншій редакції, зокрема стосовно пункту «б».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 серпня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук