Справа № 400/1104/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2019 р. Справа № 400/1104/19
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А. за результатами розгляду в порядку письмового провадження заяви позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
У позовній заяві позивач ставив вимогу про повне покладення судових витрат на відповідача. До позовної заяви були додані копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договору про надання правової допомоги від 12.01.2018р. № 6/1/18, протоколу узгодження договірної ціни до договору проо надання правової допомоги № 6/1/18 від 12.01.2018р., квитанції до прибуткового касового ордеру № 10, ордеру на надання правової допомоги (арк. спр. 22-27).
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , відповідно до пункту 1 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, був розглянутий судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Рішенням від 11.07.2019 суд позов ФОП ОСОБА_1 задовольнив.

30.07.19 позивач надіслала до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення у справі та вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

На підтвердженя своєї зафяви позивач надавала всі необхідні документи разом з позовоною заявою, яка надсилалась й на адресу відповідача, про що свідчать докази у справі.

При прийнятті додаткового рішення суд виходив з такого.

Позивач підтвердив належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами визначений розмір витрат на правничу допомогу.

Частинами п`ятою - сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач вимоги позивача не заперечив, відзиву на позовну заяву, в тому числі й заперечень проти клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суду не надавав.

З урахуванням цього, суд визнав доведеним факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, у статті дев`ятій статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України вказано що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На думку суду, зазначена позивачем сума є пропорційною до предмету спору.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Очаківського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Старофортечна, 27, м. Очаків, Миколаївська область, 57508, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов