Справа № 340/1387/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/1387/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-95175-53 У від 06.11.2018, видану ГУ ДФС України в Кіровоградській області.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.2-3).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він не є фізичною особою - підприємцем, особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, роботодавцем, а також не належить до жодної іншої категорії осіб, вказаних у ч.1 ст.4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, тобто взагалі не є платником єдиного соціального внеску. Таким чином, на переконання позивача, недоїмка по сплаті єдиного соціального внеску у нього взагалі виникнути не могла.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву (а.с.33-34), в якому останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що відповідно до інформаційних даних податкової системи контролюючий орган повідомляє, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа - підприємець 22.02.1996 Знамянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, як платник податків за основним місцем обліку. Також, зазначав, що до 2004 року відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань не вносилися. Крім того, вказував, що відповідно до даних про реєстрацію платником єдиного соціального внеску, то позивач був взятий на облік у контролюючому органі 13.11.1996. Також, зазначав, що відомості щодо рішення про припинення підприємницької діяльності відносно позивача у контролюючому органі, станом на час формування вимоги про сплату боргу (недоїмки), відсутні. Тому, згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника, загальна сума заборгованості позивача, станом на 31.10.2018, становить 15819,54 грн., яка виникла внаслідок несплати останнім єдиного внеску.

У відповідності до п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа є справою незначної складності, та згідно ст.ст.257, 262 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Клопотань позивача та представника відповідача про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило.

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що вимогою Головного управління ДФС у Кіровоградській області №Ф-95175-53 У від 06.11.2018 відповідачем повідомлено ОСОБА_1 про те, що, станом на 31.10.2018, його заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 15819,54 грн. А також зазначено, що відповідно до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" податковий орган вимагає сплатити недоїмку в зазначеній сумі протягом 10 календарних днів з дня одержання вимоги (а.с.17).

В позовній заяві позивач посилався на протиправність оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-95175-53 У від 06.11.2018, з огляду на те, що він не був зареєстрований як фізична особа підприємець, що на його думку свідчить про те, що він не є платником єдиного соціального внеску.

Представник відповідача в письмовому відзиві проти позову стверджує про правомірність оскаржуваної вимоги, оскільки ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа - підприємець 22.02.1996 Знамянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, як платник податків за основним місцем обліку.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 р. №2464-VІ (надалі Закон №2464-VІ).

Відповідно до п.п.2, 6 ч.1 ст.1 Закону №2464-VІ єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із п. 4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464-VІ платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Статтею 7 Закону №2464-VІ визначено базу нарахування єдиного внеску.

Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст.7 Закону №2464-VІ єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз.3 ч.8 ст.9 Закону України №2464-VI).

Згідно ч.12 ст.9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону №2464-VІ, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до абз.7 ч.1 ст.5 Закону №2464-VІ, зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п'ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою.

Згідно Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15.05.2013 р. №755-VІ (далі - Закон №755-VІ) регулюються відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини 4 статті 1 Закону №755-VІ державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів стосовно ОСОБА_1 не знайдено, що підтверджується відповідними витягами з такого державного реєстру (а.с.18, 25, 26).

04.07.2019 представником Головного управління ДФС у Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву до якого додано копію реєстраційної картки платника податків з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 22.02.1996 Знамянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області.

Ухвалою від 17.07.2019 Кіровоградським окружним адміністративним судом витребувано у Знамянської районної державної адміністрації Кіровоградської області належним чином завірену копію матеріалів реєстраційної справи ОСОБА_1 (а.с.42-43).

На виконання зазначеної ухвали суду Знамянською районною державною адміністрацією Кіровоградської області повідомлено, що в ході перевірки встановлено, що даних по ОСОБА_1 (ІНПП НОМЕР_1) в журналах обліку реєстраційних справ реєстрації, скасованих фізичних осіб-підприємців та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи відсутні. Також, повідомлено, що в архіві райдержадміністрації справа щодо державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутня (а.с.51).

При цьому, доказів здійснення уповноваженим органом реєстрації у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1, як фізичної-особи-підприємця, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про підприємництво» від 07.02.1991 р. №698-ХІІ, чинного на час проведення реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем, у відповідній редакції, державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності проводиться у виконавчому комітеті міської, районної в місті Ради народних депутатів або в районній, районній міст Києва і Севастополя державній адміністрації за місцезнаходженням або місцем проживання даного суб`єкта, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Згідно з ч.4 ст.8 Закону України «Про підприємництво» від 07.02.1991 р. №698-ХІІ, чинного на час проведення реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем, у відповідній редакції, державна реєстрація суб`єктів підприємницької діяльності здійснюється (при наявності всіх документів) за заявочним принципом протягом не більше п`яти робочих днів. Орган, який здійснює реєстрацію, зобов`язаний протягом цього терміну видати посвідчення про реєстрацію і в десятиденний термін подати відомості до відповідної податкової інспекції та органу державної статистики.

Частиною 11 ст.8 Закону України «Про підприємництво» від 07.02.1991 р. №698-ХІІ, чинного на час проведення реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем, у відповідній редакції, зокрема встановлювалося, що скасування державної реєстрації здійснюється за особистою заявою підприємця.

З огляду на п.п.38, 39 Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 р. №740, чинного на час реєстрації позивача фізичною особою-підприємцем, орган державної реєстрації у 10-денний термін повідомляє відповідні органи державної податкової служби та державної статистики про скасування державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності.

Реєстраційна справа суб`єкта підприємницької діяльності, державну реєстрацію якого скасовано, передається органом державної реєстрації до місцевої державної архівної установи в установленому порядку.

З 01.07.2004 р. набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 15.05.2003 р. №755-IV (далі за текстом Закон №755).

Згідно з ч.1 ст.4 Закону №755, у редакції чинній на час набрання чинності цим Законом, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №755, у редакції чинній на час набрання чинності цим Законом, Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №755, у редакції чинній на час набрання чинності цим Законом, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 статті 17 Закону №755, у редакції чинній на час набрання чинності цим Законом, встановлювалося, що відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток.

Відповідно до п.п.2 4, 7 розділу ІI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» від 01.07.2010 р. №2390-VI (далі за текстом Закон №2390), який набрав чинності 03.03.2011 р., процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Усі юридичні особи та фізичні особи-підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв.

Свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб-підприємців.

Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру.

За результатами проведеного звірення уповноважені органи оприлюднюють у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації та/або на відомчих веб-сайтах відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості про яких на дату завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не включені до Єдиного державного реєстру.

Згідно з п.8 розділу ІI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2390 після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру. За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи встановлені обставини, а також наведені норми законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 06.11.2018 №Ф-95175-53У, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до частини 1статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позову, на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 768,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (27400, Кіровоградська область, Знамянський район, с. Петрове, вул. Колгоспна, 10, РНОКПП:НОМЕР_1) до Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 06 листопада 2018 року №Ф-95175-53У.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 768,20 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина