Справа № 360/307/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 серпня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/307/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 360/307/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання незаконними і протиправними дій, скасування наказу та поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, в якій заявник просив визнати виконавчий лист по адміністративній справі № 360/307/19, виданий 07.06.2019 Луганським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог заяви зазначено таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року по справі № 360/307/19 позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач) про визнання незаконними й протиправними дій шкоди задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Луганській області від 19.12.2018 № 654-о «Про звільнення ОСОБА_1 », поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Старобільської ОДІТІ ГУ ДФС у Луганській області з 20.12.2019 року, стягнуто з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2018 по 27.05.2019 в сумі 60082,92 грн, у задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць набрало законної сили та звернуто до негайного виконання.

07.06.2019 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 360/307/19 про негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць.

Зазначений виконавчий лист пред`явлений позивачем для виконання до Головного управління державної казначейської служби у Луганській області.

Судом в рішенні від 27.05.2019 року № 360/307/19 не зазначено суму, що підлягає стягненню в межах одного місяця та яку допущено до негайного виконання, відповідно і виконавчий лист виданий без зазначення конкретної суми, яка підлягає стягненню в межах одного місяця. При цьому, у виконавчому листі зазначена вся сума, яка підлягає стягненню з Головного управління ДФС у Луганській області.

12.07.2019 Головне управління ДКСУ у Луганській області звернулося до Луганського окружного адміністративного суду з заявою про роз`яснення судового рішення в частині визначення розміру суми коштів за один місяць, які підлягають негайному виконанню та стягненню за виконавчим листом, та необхідності здійснення відрахувань установлених законом податків і зборів зі стягнутої суми.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 29.07.2019 по справі № 360/307/19 заяву Головного управління ДКСУ у Луганській області про роз`яснення судового рішення задоволена частково, роз`яснено Головному управлінню ДКСУ у Луганській області, що стягненню з ГУ ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2018 по 27.05.2019 в сумі 60082,92 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів. В частині визначення розміру суми коштів за один місяць, які підлягають негайному виконанню та стягненню за виконавчим листом, Головному управлінню ДКСУ у Луганській області в роз`ясненні відмовлено.

Заявник посилається, що ані Головне управління державної казначейської служби у Луганській області, ані Головне управління ДФС у Луганській області не наділені повноваженнями щодо розрахунку суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду на цей час не виконано.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 у справі № 360/307/19 рішення Луганського окружного адміністративного суду залишено без змін, у зв`язку з чим воно набрало законної сили і, відповідно, набрало сили стягнення з ГУ ДФС у Луганській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2018 по 27.05.2019 в повному обсязі в сумі 60082,92 грн., у зв`язку з чим відпадає необхідність негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, оскільки ГУ ДФС у Луганській області зобов`язано на виконання цього рішення виплатити одразу всю стягнуту суму.

Таким чином, на думку заявника, виконавчий лист по справі № 360/307/19, виданий 07.06.2019 Луганським окружним адміністративним судом, втрачає свою актуальність та стає таким, що не підлягає виконанню, оскільки набрала чинності до стягнення вся стягнута сума за час вимушеного прогулу в розмірі 60082,92 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2019 призначено заяву до розгляду.

Представники сторін у судове засідання не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви без його участі.

Відповідно до частини третьої статті 374 КАС України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі № 360/307/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання незаконними і протиправними дій, скасування наказу та поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди задовольнити частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Луганській області від 19.12.2018 № 654-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Старобільської ОДПІ ГУ ДФС у Луганській області з 20 грудня 2018 року; стягнуто з Головного управління ДФС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2018 по 27.05.2019 в сумі 60082 грн. 92 коп. (шістдесят тисяч вісімдесят дві грн. 92 коп.); у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць допущено до негайного виконання (том 1 арк. спр. 164-171).

07.06.2019 позивачеві видано виконавчий лист, в якому зазначено: «Стягнути з Головного управління ДФС у Луганській області (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2018 по 27.05.2019 в сумі 60082 грн 92 коп. (шістдесят тисяч вісімдесят дві грн 92 коп.). Рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць виконується негайно» (том 3 арк. спр. 23).

21.06.2019 відповідач подав до Першого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на вищевказане рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2019, а 10.07.2019 - також заяву про зупинення виконання зазначеного рішення, в якій просив зупинити виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі № 360/307/19 в частині звернення до негайного виконання вимог щодо поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2019 у задоволенні заяви Головного управління ДФС у Луганській області про зупинення виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі № 360/307/19 в частині негайного виконання відмовлено (том 2 арк. спр. 64).

Рішенням Першого апеляційного адміністративного суду від 30.07.2019 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області залишено без задоволення, а рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 у справі № 360/307/19 - без змін (том 2 арк. спр. 79-83).

Вирішуючи заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з такого.

Положеннями частин першої, другої та четвертої статті 374 КАС України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Отже, правила наведеної норми спрямовані на забезпечення інтересів стягувача, якщо помилка у виконавчому листі не дає можливості задовольнити його вимоги, а також інтересів добросовісного боржника, якщо вони порушені внаслідок помилки суду, пов`язаної з оформленням чи видачею виконавчого листа, або внаслідок зловживань стягувача.

Необхідність визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, може бути пов`язана не лише з тим, що виконавчий лист було видано помилково. Це може бути необхідним також у випадках, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заявник стверджує, що оскільки рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 набрало законної сили, та стягненню підлягає вся сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 60082,92 грн, то виконавчий лист, виданий 07.06.2019, втрачає свою актуальність.

Інших причин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявником у наведеній заяві не вказано та судом не встановлено.

Суд зазначає, що заявник хибно тлумачить вимоги статті 374 КАС України.

Як установлено судом, у виконавчому листі, виданому 07.06.2019, зазначено про стягнення з Головного управління ДФС у Луганській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 20.12.2018 по 27.05.2019 в сумі 60082 грн 92 коп. та вказано, що рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць виконується негайно.

Однак, заявником не наведено обставин, що свідчать про виконання судового рішення, та не надано відповідних доказів. Більше того, заявник визнає, що на цей час рішення залишається не виконаним.

Таким чином, на даний час відсутність обов`язку боржника за виконавчим документом, який було б припинено добровільним його виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, не підтверджена жодними належними доказами.

Натомість, судове рішення в адміністративній справі № 360/307/19 переглянуто в апеляційному порядку, з огляду на що є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов`язковості судових рішень є одним із основоположним принципів адміністративного судочинства, що також закріплено у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Крім того, варто врахувати положення частини другої статті 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В силу вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» зазначив: пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (пункт 43).

Враховуючи вищенаведені положення, остаточне судове рішення є обов`язковим до виконання, а тому боржник має вчинити всі залежні від нього дії для виконання такого рішення у найкоротший строк.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є невід`ємною частиною «права на суд».

Таким чином, зважаючи, що у даному випадку виконавчий лист № 360/307/19 не було видано помилково й обов`язок боржника щодо виконання вищевказаного виконавчого листа станом на день розгляду заяви наявний, доказів того, що обставини, які вказують про припинення зобов`язань боржника, заявником не надано, суд дійшов висновку про безпідставність поданої боржником заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Виданий Луганським окружним адміністративним судом виконавчий документ в адміністративній справі № 360/307/19 відповідає вимогами Закону України «Про виконавче провадження», підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню, судом не встановлено.

За таких обставин у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 360/307/19 слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 360/307/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання незаконними і протиправними дій, скасування наказу та поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун