Справа № 500/1832/19
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення без розгляду заяви про забезпечення позову

Справа №500/1832/19

22 серпня 2019 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мартиць О.І., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними дій та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Кременецького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправними дій та скасування вимоги, в якій позивач просить: визнати протиправними дії ДФС у зв`язку з нарахуванням заборгованості по сплаті ЄСВ, скасувати податкову вимогу про сплату боргу по єдиному внеску № Ф-1002-52 від 08 листопада 2018 року та вимогу №Ф-1002-52 від 08 лютого 2019 року, які мені виставило ГУ ДФС у Тернопільській області, зупинити виконання податкової вимоги про сплату боргу по єдиному внеску № Ф-1002-52 від 08 листопада 2018 року та вимоги №Ф-1002-52 від 08 лютого 2019 року та зупинити виконавчі провадження ВП№58091150 від 18.01.219 року та ВП№58686279 від 22.03.2019 року і скасувати накладені арешти на мої кошти та майно.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області, Кременецького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправними дій, скасування вимоги залишено без руху. Надано позивачеві строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви до 10 (десяти) днів з моменту вручення даної ухвали.

21 серпня 2019 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними дій та скасування вимоги, в якій просить забезпечити позов за позовною заявою до Головного управління ДФС в Тернопільській області, Кременецького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових вимог від 08 листопада 2018 року Ф-1002-52 на суму 15719 гривень 55 копійок, від 08 лютого 2019 року Ф-1002-52 на суму 18176 гривень 73 копійки, від 09 серпня 2019 року на суму 23685 гривень 09 копійок; визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Тернопільській області щодо нарахування їй як жінці, яка є тимчасово непрацездатною, заборгованості по сплаті єдиного внеску, зобов`язати відповідача Головне управління ДФС у Тернопільській області припинити нарахування їй як жінці, яка є непрацездатною у зв`язку з доглядом за дитиною, єдиного внеску.

Вжити наступні заходи забезпечення позову: 1) зупинити дію індивідуального акта, а саме податкових вимог від 08 листопада 2018 року Ф-1002-52 на суму 15719 гривень 55 копійок, від 08 лютого 2019 року Ф-1002-52 на суму 18176 гривень 73 копійки, від 09 серпня 2019 року; 2) зупинити стягнення Кременецьким міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на підставі виконавчих документів податкових вимог від 08 листопада 2018 року Ф-1002-52 на суму 15719 гривень 55 копійок, від 08 лютого 2019 року Ф-1002-52 на суму 18176 гривень 73 копійки, від 09 серпня 2019 року; 3) зняти арешт з її коштів в установах банків накладених постановою Державного виконавця Кременецького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та подані матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову суд здійснив без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Забезпечення позову згідно з частиною другою статті 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. (частина друга статті 151 КАС України)

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

За нормами частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, заява про забезпечення позову не відповідає вимогам статті 152 КАС України.

Так, заявником (позивачем) в заяві про забезпечення позову не зазначено захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності відповідно до вимог статті 151 КАС України.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд згідно статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Для можливості застосування судом зазначених форм забезпечення позову, про які просить заявник (позивач) у заяві про забезпечення позову, необхідна наявність певних підстав, передбачених чинним законодавством України.

Згідно частини сьомої статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 151,152,154,243,248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику без розгляду.

Ухвалу про повернення заяви з доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає особі, яка її подала, повторно звернутись до суду в порядку, встановлено законом.

Ухвала набирає законної сили згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.08.2019.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.