Справа № 542/563/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 р. Справа № 542/563/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора №3 роти батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бідного Ігора Сергійовича на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.07.2019, головуючий суддя 1 інстанції Афанасьєва Ю.О., вул. Незалежності 32, смт. Нові Санжари, Полтавська обл., 39300, повний текст рішення складений 22.07.2019, по справі № 542/563/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 3 роти 1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Бідного Ігора Сергійовича треті особи: Батальйон патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1139765 від 10.05.2019,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора 3 роти 1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Бідного Ігора Сергійовича (далі - відповідач, інспектор поліції Бідний І.С.), треті особи: Батальйон патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №1139765 від 10.05.2018 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.07.2019 задоволено позовні вимоги.

Скасовано постанову серії ЕАВ №1139765 від 10.05.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрито.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що різниця в декілька хвилин часу скоєння адміністративного правопорушення в п. 6 оскаржуваної постанови - 14:20:39 та в наданому відповідачем відеозапису - 14:16:59, не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та звільнення водія від адміністративної відповідальності, за обставин, що під час розгляду справи, зафіксовано на нагрудну відеокамеру (файл ), водій не заперечував, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він керував вказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про перевищення швидкості руху, що було зафіксовано приладом TRUCAM TC 000693.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2019 задоволено клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкрито провадження по справі № 542/563/19, закінчено підготовку справи до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з положеннями ч. 2 ст. 268 КАС України.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Постановою від 10.05.2019 серії ЕАВ №1139765 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді 255,00 грн. штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як слідує із фабули оскаржуваної постанови, фактичною підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 10.05.2019 о 14 год. 20 хв. на 74 км а/д М-22 в с.Підгорівка, водій керував ТЗ ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 78 км/год., що на 28 км/год. перевищує встановлене обмеження швидкості для населених пунктів. Вимір проводився приладом ТС 000693, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком суду погоджується, з огляду на наступне.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину <…>, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Перевіряючи обгрунтованість посилання апелянта на встановлення факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення колегія суддів зазначає.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можно кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Він містить об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у перевищенні встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Суб`єкт адміністративного проступку - водій транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В адміністративному позові позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. (ч. 2, 3 ст. 73 КАС України)

З матеріалів справи слідує, що відповідач, в підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, послався на оскаржувану постанову від 10.05.2019 серії ЕАВ №1139765, а також надав до суду фото та відеозапис, зроблений лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 ТС 000693.

Під час судового розгляду було досліджено наданий відповідачем відеозапис, з якого вбачається, що автомобіль марки ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 км/год 10.05.2019 о 14:16:59 на 73 км. автодороги М-22. Аналогічні обставини, зокрема щодо часу та місця руху автомобіля марки ВАЗ 2106, зафіксовані й на фото, що міститься на наданому відповідачем диску.

За змістом ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення <…>.

З огляду на зазначене, законодавцем визначено правові ознаки об`єктивної сторони адміністративних правопорушень у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема час і місце їх вчинення.

Разом з тим, під час судового розгляду не встановлено підтвердження перевищення позивачем швидкості саме у вказаних в постанові час - 14:20:39 та на ділянці дороги - 74 км автодороги М-22.

Зважаючи на те, що наданий відповідачем відеозапис та фото даного факту не доводять, оскільки не містять інформації щодо предмета доказування, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність належних доказів правомірності винесення постанови серії ЕАВ №1139765 від 10.05.2019.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що факт вчинення правопорушення позивачем, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери (файл ), яким зафіксовано, що під час розгляду справи, водій не заперечував, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він керував вказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції за переіищення швидкості, колегія суддів вважає помилковими, оскільки в адміністративному позові ОСОБА_1 заперечував проти порушення ним ПДР України, а надані пояснення є лише суб`єктивним ставленням позивача до події, що відбулася та, з урахуванням ст. 62 Конституції, не є безумовним доказом вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під час судового розгляду факт вчинення правопорушення позивачем не знайшов свого підтвердження.

З огляду на зазначене, в порушення вимог ст.280 КУпАП, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З гідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тому числі і право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що не було надано під час судового розгляду належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції правомірними щодо недоведеності вини позивача у вчиненні правопорушення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора №3 роти батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Бідного Ігора Сергійовича - залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 липня 2019 року по справі № 542/563/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 27.08.2019