Справа № 758/5658/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/5658/19 Суддя (судді) першої інстанції:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів Лічевецького І.О.,

Степанюка А.Г.,

при секретарі судового засідання Мідянці А.А.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): Грабєжов О.Е.,

від відповідача: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25.04.2019 по справі за адміністративним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду міста Києва звернулось Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України, відповідно до змісту якого просило:

- визнати протиправним та скасувати постанову державного виконавця від 06.09.2017 по виконавчому провадженню ВП №54183408 про накладення штрафу.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 25.04.2019 відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість рішення суду першої інстанції, а також порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25.04.2019 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено окремий порядок оскарження рішень виконавця по накладенню штрафів, а саме: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відтак, оскаржувана постанова може бути оскаржена у Подільському районному суді міста Києва (місцевий загальний суд як адміністративний суд).

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її вимоги.

Інші учасники судового процесу явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини їх неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Керуючись приписами ч. 2 ст. 313 КАС України, колегія суддів визнала за можливе провести апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач оскаржує постанову державного виконавця, постановлену ним під час виконання рішення, ухваленого у справі, що розглядалась у порядку господарського судочинства, відтак вказана постанова має бути оскаржена у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2019 Подільським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн на Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» у зв`язку з невиконанням постанови про накладення штрафу від 06.09.2017 та рішення суду (з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 12.05.2015, виданого 12.05.2017).

Так, на час винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 05.04.2019 №54183408 був чинний Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), відтак, підстави, порядок та процедура здійснення виконавчого провадження регулюється вказаним Законом.

Частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

У той же час, частиною 1 статті 74 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За правилами частини 2 статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених правових положень дають підстави для висновку, що спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, та/або витрат на проведення виконавчих дій, і накладенням штрафу, прийнятих під час дії Закону № 1404-VІІІ, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Аналогічну правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 та від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5195/17.

Вказане свідчить про належність даного спору до розгляду суду адміністративної юрисдикції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції не врахував висновки Великої Палати Верховного Суду та дійшов помилкового висновку, що вирішення даного спору не віднесено до компетенції адміністративного суду.

У зв`язку з зазначеними вище обставинами колегія суддів вважає помилковим висновок Подільського районного суду міста Києва про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі у зв`язку з розглядом вказаної справи за правилами ГПК України.

Разом з тим, подаючи вказаний позов до Подільського районного суду міста Києва як місцевого адміністративного суду на підставі п.1 частини 1 статті 20 КАС України, позивачем невірно визначено предметну підсудність даного спору, з огляду на таке.

За правилами частини 1 статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті.

Втім, згідно частини 2 статті 20 КАС України Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відтак, відповідно до ст. 20 КАС України, адміністративні справи стосовно оскарження рішень державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби про накладення штрафу не належать до предметної юрисдикції місцевих загальних судів як адміністративних судів, а підлягають розгляду окружними адміністративними судами.

Згідно ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

Отже, даний спір предметно підсудний та мав розглядатися Окружним адміністративним судом міста Києва (адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом).

Водночас, колегія суддів не вбачає необхідності у поверненні справи до Подільського районного суду м. Києва для вирішення питання про передачу справи на розгляд до іншого адміністративного суду, оскільки такими повноваженнями наділений суд апеляційної інстанції, оскільки відповідно до частини 1 статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), зокрема, визначених статтями 20, 25 КАС України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому таку ухвалу слід скасувати, а справу за встановленою ст. 20, 25 Кодексу адміністративного судочинства України підсудністю направити на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 318, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року - скасувати.

Направити справу за адміністративним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25.04.2019 по справі за адміністративним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «НБМ» до Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Міністерства юстиції України про скасування постанови про накладення штрафу на розгляд за встановленою законом підсудністю до Окружного адміністративного суду м.Києва.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді І.О. Лічевецький

А.Г. Степанюк