Справа № 640/881/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 серпня 2019 року №640/881/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовомПершого заступника прокурора Київської області в інтересах держави
до треті особиКиївської обласної ради Державне спеціалізоване підприємство з управління капітальним будівництвом зони відчуження, Державна служба геології та надр України
про визнання протиправним та скасування рішення від 27.04.2018 №433-21-VII,

за участю:

представника позивача - Галась О.М.

представника відповідача - Кондратенко Я.І.

представника третьої особи (Державного спеціалізованого підприємства з управління капітальним будівництвом зони відчуження) - Гладченка В.В.

представника третьої особи (Державної служби геології та надр України) - не з`явився

На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 15 серпня 2019 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської обласної ради, третя особа: Державне спеціалізоване підприємство з управління капітальним будівництвом зони відчуження про визнання протиправним та скасування рішення Київської обласної ради VII скликання "Про погодження Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження клопотання щодо надання спеціалізованого дозволу на користування надрами" від 27.04.2018 №433-21-VII.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення Київської обласної ради VII скликання "Про погодження Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження клопотання щодо надання спеціального дозволу на користування надрами" від 27.04.2018 №433-21-VII суперечить вимогам діючого законодавства та підлягає визнанню протиправним і скасуванню. Так, оскаржуване рішення Київської обласної ради від 27.04.2018 № 433- 21-VII прийняте з порушенням абзацу 9 пункту 9 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 в частині, що стосується подання на розгляд Київської обласної ради матеріалів про погодження надання дозволу на видобування корисних копалин не органом, який видає дозвіл (Державна служба геології та надр України), а підприємством - набувачем дозволу (Державне спеціалізоване підприємств з управління капітальним будівництвом зони відчуження). Крім того, прийняття рішення Київської обласної ради від 27.04.2018 №433-21-VII має формальний характер, оскільки наказ Державної служби геології та надр України про надання спеціального дозволу на користування надрами Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження прийнятий 21.03.2018 за № 101.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2019 поновлено строк звернення до суду, прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №640/881/19 та запропоновано відповідачу протягом двадцяти днів з дня одержання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Державне спеціалізоване підприємство з управління капітальним будівництвом зони відчуження.

Відповідачем 11.03.2019 надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що рішення Київської обласної ради "Про погодження Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження клопотання щодо надання спеціалізованого дозволу на користування надрами" від 27.04.2018 №433-21-VII прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України. Зокрема, відповідачем наголошено, що першим заступником прокурора Київської області в позовній заяві зовсім не обґрунтовано, в чому саме полягає порушення інтересів держави у зв`язку з прийняттям Київською обласною радою рішення від 27.04.2018 № 433-21-VII, не обґрунтовано і не надано належних доказів, які б підтверджували, нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Позивачем 18.03.2019 надано відповідь на відзив, відповідно до якого, позивач підтримав позицію викладену в позовній заяві та зазначив, що прийняте рішення Київською обласною радою рішення від 27.04.2018 № 433-21-VII має формальний характер, оскільки наказ Державної служби геології та надр України про надання спеціального дозволу на користування надрами Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження прийнятий за місяць до прийняття рішення, а саме від 21.03.2018 №101. Так, позивачем наголошено на тому, що саме цей наказ є підставою для видачі Державною службою геології та надр України спеціального дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) Чистогайлівського Родовища без проведення аукціону відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку наданні спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615.

Від відповідача 05.04.2019 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначено, що формальний характер прийнятого рішення Київської обласної ради від 27.04.2018 №433-21-VII не має ознак протиправного, такого що порушує чи створює загрозу порушення законних інтересів держави чи будь-яких інших осіб. Зокрема, відповідачем зазначено, що чинним законодавством України не передбачено яким чином повинно бути оформлене рішення органу місцевого самоврядування України для надання погодження на отримання спеціального дозволу на користування надрами. До того ж, Державна служба геології та надр України, як орган, який надає спеціальні дозволи на користування надрами, лише пересилає заяву - клопотання з відповідним пакетом документів підприємств до органу, який надає погодження, а не звертається з відповідним клопотанням в інтересах інших осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2019 у справі №640/881/19 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державну службу геології та надр України.

Від третьої особи - Державного спеціалізованого підприємства з управління капітальним будівництвом зони відчуження 01.08.2019 надійшли пояснення, в яких третя особа зазначає про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог першого заступника прокурора Київської області до Київської обласної ради про визнання протиправним та скасування рішення Київської обласної ради VII скликання від 27.04.2018 №433-21-VII. Зокрема, Державним спеціалізованим підприємством з управління капітальним будівництвом зони відчуження зазначено, що глина з Чистогалівського родовища використовується для забезпечення реалізації проектів передбачених Загальнодержавною цільовою екологічною програмою поводження з радіоактивними відходами, затвердженою Законом України «Про Загальнодержавну цільову екологічну програму поводження з радіоактивними відходами» від 17.09.2008 №516-VІ, з метою будівництва сховищ для захоронення і зберігання радіоактивних відходів у зоні відчуження, у тому числі улаштування гідроізоляційних екранів, рекультивації, благоустрою та плануванню територій у зоні відчуження. Використання глини саме з Чистогалівського родовища в зоні відчуження значним чином здешевлює витрати підприємства на реалізацію запланованих проектів, завдяки чому зменшуються витрати Державного бюджету України на фінансування зазначених робіт.

Під час судового розгляду справи судом оголошувалась перерва, також розгляд справи відкладався у відповідності із приписами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Київською обласною радою прийнято рішення від 27.04.2018 №433-21-VII "Про погодження Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження клопотання щодо надання спеціального дозволу на користування надрами".

Як вбачається з позовної заяви першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави, Прокуратурою Київської області виявлено факт порушення вимог природоохоронного законодавства під час погодження Київською обласною радою клопотання щодо надання спеціального дозволу на користування надрами.

Так, рішенням Київської обласної ради VII скликання "Про погодження Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження клопотання щодо надання спеціального дозволу на користування надрами" від 27.04.2018 №433-21-VII, погоджено клопотання вказаному підприємству щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин Чистогайлівського родовища глин у зоні відчуження на 20 років, яке розташоване на південній околиці с. Чистогайлівка, Іванківського району Київської області (зона відчуження).

Позивач, вважаючи рішення Київської обласної ради VII скликання від 27.04.2018 №433-21-VII протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступних висновків.

Так, щодо підстав звернення першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави до суду з даним позовом, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною четвертою статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Таким чином, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя, визначений пунктом 3 частина другої статті 129 Конституції України.

Так, частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна правова позиція узгоджена з висновками Верховного суду, висловленими в постановах від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 10.05.2018 у справі № 918/323/17, ухвалах від 07.05.2018 у справі № 910/18283/17 та від 16.05.2018 у справі № 826/13768/16.

Позивачем під час судового розгляду справи, наголошено на тому, що прийняття рішення Київської обласної ради від 27.04.2018 № 433-21-VII має формальний характер, оскільки наказ Державної служби геології та надр України про надання спеціального дозволу на користування надрами Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження прийнятий 21.03.2018 № 101, який є підставою для видачі Державною службою геології та надр України спеціального дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) Чистогайлівського родовища без проведення аукціону відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку №615.

Крім того, саме наказ Державної служби геології та надр України від 21.03.2018 №101 є підставою для видачі Державною службою геології та надр України спеціального дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) Чистогайлівського родовища без проведення аукціону відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку №615.

Так, відповідачем зазначено, що формальний характер прийнятого рішення Київської обласної ради від 27.04.2018 № 433-21-VII не має ознак протиправного, такого що порушує чи створює загрозу порушення законних інтересів держави чи будь-яких інших осіб.

Слід наголосити на тому, що прокурором не оскаржується наказ Державної служби геології та надр України про надання спеціального дозволу на користування надрами Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження від 21.03.2018 №101, який є підставою для видачі Державною службою геології та надр України спеціального дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) Чистогайлівського родовища без проведення аукціону відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку №615.

Так, під час судового розгляду справи судом з`ясовувалось питання, яким чином захищаються інтереси держави з боку прокуратури, якщо наказ Державної служби геології та надр України від 21.03.2018 №101, на підставі якого підприємству виданий спеціальний дозвіл на користування надрами, прокуратурою не оскаржується. При цьому, підставою для звернення до суду із відповідним позовом, стало твердження прокуратури щодо порушення порядку видачі відповідного дозволу.

Зокрема, відповідно до приписів статті 12 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 №791а-XII, землі зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення відмежовуються від суміжних територій і переводяться до категорії радіаційно небезпечних земель. Господарський обіг таких земель може здійснюватися лише з урахуванням особливостей режиму їх використання, визначених цим Законом. У зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення забороняється, здійснення діяльності з метою одержання товарної продукції без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення; вивезення за межі зон без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення, зокрема, глини.

Так, третьою особою - Державним спеціалізованим підприємством з управління капітальним будівництвом зони відчуження, наголошено на тому, що глина з Чистогалівського родовища використовується для забезпечення реалізації проектів передбачених Загальнодержавною цільовою екологічною програмою поводження з радіоактивними відходами, затвердженою законом України від 17.09.2008 №516-УІ, з метою будівництва сховищ для захоронення і зберігання радіоактивних відходів у зоні відчуження, у тому числі улаштування гідроізоляційних екранів, рекультивації, благоустрою та плануванню територій у зоні відчуження. Радіаційно-гігієнічна оцінка Чистогалівського родовища виконана за даними польових радіометричних спостережень, проведених на площі родовища де розкриті глини. Експозиційна доза гамма-випромінювання в 2016 році становила 10-12 мкр/год, що відповідає сумарній питомій активності 185-222 Бк/кг. Глини відносяться до І класу радіоактивності та згідно з вимогами ДБН В.1.4-1.01-97 "Регламентовані радіаційні параметри. Допустимі рівні" можуть використовуватись для всіх видів будівництва.

Зокрема, третьою особою наголошено на тому, що Державне спеціалізоване підприємство з управління капітальним будівництвом зони відчуження належить до сфери управління Державного агентства України з управління зоною відчуження, створене з метою виконання функцій єдиного замовника на будівництво об`єктів у зоні відчуження, а також об`єктів спеціалізованих підприємств по поводженню з радіоактивними відходами. Підприємство забезпечує реалізацію бюджетних програм: "Підтримка екологічно безпечного стану у зонах відчуження і безумовного (обов`язкового) відселення" (КПКВК 2408110) та "Виконання робіт у сфері поводження з радіоактивними відходами неядерного циклу, будівництво комплексу "Вектор" та експлуатація його об`єктів" (КПКВК 2408090), в частині реалізації заходів з капітального будівництва об`єктів, виконання усіх видів будівельних робіт, капітальних та поточних ремонтів.

Також, Державним спеціалізованим підприємством з управління капітальним будівництвом зони відчуження зазначено, що використання глини саме з Чистогалівського родовища в зоні відчуження значним чином здешевлює витрати підприємства на реалізацію запланованих проектів, завдяки чому зменшуються витрати Державного бюджету України на фінансування зазначених робіт. Вказана глина за територію радіоактивної зони не вивозиться, вона використовується лише в зоні відчуження для будівництва сховищ від радіоактивних відходів.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що першим заступником прокурора Київської області в інтересах держави, оскаржуючи рішення "Про погодження Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження клопотання щодо надання спеціалізованого дозволу на користування надрами" від 27.04.2018 №433-21-VII, обрано неналежній спосіб захисту, не обґрунтовано в чому саме полягає порушення інтересів держави у зв`язку з прийняттям Київською обласною радою оскаржуваного рішення від 27.04.2018 №433-21-VII, не надано належних доказів, які б підтверджували нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

Також, щодо дотримання порядку прийняття оскаржуваного рішення Київської обласної ради VII скликання "Про погодження Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження клопотання щодо надання спеціалізованого дозволу на користування надрами" від 27.04.2018 №433-21-VII, слід зазначити наступне.

Регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян є завданням Кодексу України про надра.

Відповідно до статті 1 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 4 Кодексу України про надра визначено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

Частиною першою статті 13 Кодексу України про надра встановлено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Приписами статті 14 Кодексу України про надра визначено, що надра надаються у користування, зокрема, для видобування корисних копалин.

Відповідно до частини другої статті 16 Кодексу України про надра, спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін, врегульовано Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі - Порядок №615).

Відповідно до пункту 1 Порядку №615, дія цього Порядку поширюється на всі види користування надрами. Користувачами надр можуть бути особи, визначені статтею 13 Кодексу України про надра (далі - надрокористувачі).

Згідно з пунктом 2 Порядку №615, дозволи надаються Державною службою геології та надр України переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Державною службою геології та надр України, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Приписами пункту 9 Порядку №615 визначено, що надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції та у межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, погоджується з:

- Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин;

- відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення.

Видача дозволу здійснюється на підставі заяви і документів, зазначених у додатку 1, та погоджується органами, визначеними абзацами другим - четвертим цього пункту. Дії щодо погодження видачі дозволу вчиняються без залучення особи, що звернулася за одержанням дозволу, в межах строку, встановленого для видачі дозволу.

Для здійснення погодження орган, який видає дозвіл, не пізніше ніж протягом шести робочих днів з дати реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому - четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів.

За результатами розгляду документів, надісланих на погодження, органи, зазначені в абзацах другому - четвертому цього пункту, надають погодження, які у паперовому або електронному вигляді надсилають органу, який видає дозвіл.

У разі ненадання органами, зазначеними в абзацах другому і третьому цього пункту, позитивної або негативної відповіді щодо погодження за результатами розгляду на найближчій сесії (але у будь-якому разі не пізніше ніж через 45 календарних днів з дати отримання документів від органу з питань надання дозволу) вважається, що надання дозволу ними погоджено.

Статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що одним із основних принципів місцевого самоврядування є колегіальність.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Частиною другою статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", встановлено, що обласні ради можуть розглядати і вирішувати на пленарних засіданнях й інші питання, віднесені до їх відання цим та іншими законами.

Таким чином, обласна рада як колегіальний орган, здійснює свою діяльність в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а саме на пленарних засіданнях сесій вирішуються питання про надання погодження щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами.

Приписами статті 22 Регламенту Київської обласної ради VI скликання (зі змінами), порядок денний сесії Ради затверджується Радою на кожну чергову сесію. Порядок денний сесії Ради має містити: інформацію про проекти рішень Ради; дані про суб`єктів, що подали ці проекти; відомості щодо невідкладності розгляду проектів; назву постійної чи тимчасової контрольної комісії, відповідальної за підготовку питання до розгляду Радою, прізвище та ініціали доповідача з відповідного питання порядку денного. Проект порядку денного сесії Ради формується головою Ради на підставі плану роботи Ради, пропозицій Президії Ради, постійних комісій Ради, депутатських фракцій (груп), депутатів та Київської обласної державної адміністрації. Він погоджується Президією Ради та доводиться до відома депутатів не пізніше як за 10 днів до дня початку сесії.

Київською обласною радою прийнято рішення від 27.04.2018 №433-21-VII "Про погодження Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження клопотання щодо надання спеціального дозволу на користування надрами".

Як було зазначено вище, позивачем під час судового розгляду справи, наголошено на тому, що прийняття рішення Київської обласної ради від 27.04.2018 № 433-21-VII має формальний характер, оскільки наказ Державної служби геології та надр України про надання спеціального дозволу на користування надрами Державному спеціалізованому підприємству з управління капітальним будівництвом зони відчуження прийнятий 21.03.2018 № 101. Саме наказ Державної служби геології та надр України від 21.03.2018 №101 є підставою для видачі Державною службою геології та надр України спеціального дозволу на користування надрами для видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) Чистогайлівського родовища без проведення аукціону відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку №615. Як вже зазначалось, наказ Державної служби геології та надр України від 21.03.2018 №101 прокуратурою не оскаржується.

Відповідачем під час судового розгляду справи наголошено на тому, що ним дотримано процедуру прийняття оскаржуваного рішення. Прокурором доводи відповідача не спростовано.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.

Повний текст рішення виготовлено 21.08.2019.