Справа № 360/3448/19
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 серпня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3448/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якому представник позивача просить суд:

- визнати протиправними дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 суми пенсії, що належала її батьку ОСОБА_3 і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з нею разом на день його смерті;

- зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_2 суму пенсії, що належала її батьку ОСОБА_3 і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з нею разом на день його смерті.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є громадянкою України, та до укладення шлюбу мала прізвище ОСОБА_4 . Згідно зі свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 26.01.1996, виданого Александровською міськрадою Артемівського району Ворошиловградської області, її батьком є ОСОБА_3 , з яким вони все життя проживали за адресою:

АДРЕСА_1 1998 році ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_6 , матір`ю ОСОБА_7 (померлою) та сестрою ОСОБА_8 приватизували квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та стали власниками у рівних частках. Проживаючи разом, позивач та її бітько весь час вели сумісно господарство, разом харчувалися, мали єдиний бюджет. Батько позивача, ОСОБА_6 , в силу свого віку, потребував допомоги, яку надавала йому донька. Отже, ОСОБА_5 та її батько ОСОБА_6 проживали однією сім`єю.

У зв`язку з початком бойових дій на території Луганської області у 2014 році батьку позивача перестали виплачувати пенсію. З 20 серпня 2015 року ОСОБА_3 був зареєєструваний як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , для отримання пенсії в Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області. З метою здійснення догляду за своїм житлом ОСОБА_3 був змушений постійно виїзжати за місцем своєї реєстрації. З 2016 року стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився, тому він остаточно залишився жити у м.Луганську, не маючи можливості виїзжати на територію України, внаслідок чого відповідач припинив йому виплату пенсії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер у лікарні м.Луганська. З урахуванням припинення виплати пенсії у 2016 році, утворилась заборгованість з невиплаченої пенсії ОСОБА_3 по день його смерті.

Так як ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 та проживала з ним разом на час смерті, 26.04.2019 представник доньки померлого ОСОБА_3 звернулась до Біловодського об`єднанного управління Пенсійного фонду України в Луганської області із заявою та необхідним пакетом документів за отриманням недоодержавної пенсії до закінчення 6-ти місячного строку.

На звернення представника позивача вона отримала відповідь від 13 червня 2019 року у формі листа, в якому відповідач зазначив, що відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 проживала разом із пенсіонером ОСОБА_3 на день його смерті, оскільки в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.04.2019 фактичне місце перебування ОСОБА_2 вказано АДРЕСА_3 , а померлий ОСОБА_3 зареєстрований як внутрішно-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , з 20.08.2015.

Ухвалою суду від 06.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

27.08.2019 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовних вимог не визнає та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне.

ОСОБА_3 звернувся 08.09.2015 до відповідача із заявою про взяття на облік. Раніше ОСОБА_3 проживав в м.Луганськ. Довідку про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 20.08.2015 № 920031491 ОСОБА_3 оформив у відповідності до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженої постановою КМУ від 01.10.2014 № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб". Розпорядженням № 149179 від 23.09.2015 ОСОБА_3 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу.

Пенсія ОСОБА_3 нараховувалась та виплачувалась по березень 2017 року включно. Сума останнього нарахування у березні 2017 року становить 1514,63 грн.

На підставі списку пенсіонерів з числа внутрішньо переміщених осіб, по яких надано інформацію Службою безпеки України, пенсія ОСОБА_3 була призупинена з 01.04.2017.

Розпорядженням Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, ОСОБА_3 знято з обліку 26.04.2019, у зв`язку зі смертю, на підставі заяви позивача.

26.04.2019 до відповідача з заявою про виплату недоодержаної пенсії звернувся позивач. Заяву та повний пакет документів, який було надано разом з заявою, службовою запискою від 06.05.2019 було подано на розгляд до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. 10.06.2019 надійшла відповідь ГУ ПФУ Луганської області, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають однакову реєстрацію згідно паспортів, а саме: АДРЕСА_1 , але згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб мають різну реєстрацію. Зазначені обставини не дають підстав вважати, що ОСОБА_2 проживала разом з пенсіонером на день його смерті. Тому, для виплати недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_3 необхідно надати свідоцтво про право на спадщину.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. не прибули у судове засідання, розгляд справи просили проводити без їх участі.

Згідно з ч.3 ст.194 КАС України вбачається, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення статті 194 КАС України, суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24.04.2019 №905-, фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 (а.с.13-15).

Відповідно до технічного паспорта на приватизовану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1998, а також витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно вбачається, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності (а.с.31-34).

ОСОБА_10 є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 23.04.2019 (а.с.16-19).

Місцем реєстрації померлого ОСОБА_3 за паспортом серії НОМЕР_4 , виданим Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, було АДРЕСА_1 (а.с.18, 18 на звороті).

Відповідно до довідки від 20.08.2015 №920031491 ОСОБА_3 було взято на облік як переміщену з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, за адресою переміщення: АДРЕСА_2 (а.с.54).

На підставі особистої заяви ОСОБА_3 , останнього було взято на облік відповідачем, відповідно до розпорядження №28561 від 23.09.2015 (а.с.53,55).

Розпорядженням відповідача від 26.04.2019 ОСОБА_3 знято з обліку, у зв`язку зі смертю 30.01.2019, пенсія виплачена по 31.03.2017 (а.с.56).

Згідно довідки відповідача від 20.08.2019 недоодержана пенсія ОСОБА_3 за період з 01.04.2017 по 31.01.2019 складає 57 417,78 грн (а.с.59).

Відповідно до довідки відповідача від 20.08.2019 №4640/03-18 вбачається, що виплату пенсії ОСОБА_3 було призупинено з 01.04.2017 (а.с.57,58).

26 квітня 2019 року позивач, через свого представника, звернулась до відповідача з заявою про виплату їй пенсії, яка була недоотримана її батьком ОСОБА_3 та надала всі необхідні документи, передбачені законодавством (а.с.60).

Заяву та відповідні документи відповідачем службовою запискою від 06.05.2019 було подано на розгляд до головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (а.с.61).

Листом ГУ ПФУ Луганської області від 10.06.2019 згідно наданих документів не підтверджено право на виплату недоотриманої пенсії, оскільки в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_11 мають однакову реєстрацію згідно паспортів: АДРЕСА_6 . Натомість, померлий ОСОБА_11 зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , з 20.08.2015, а ОСОБА_2 зареєстрована, як внутрішньо перемішена особа з 24.04.2019 (довідка від 24.04.2019 № 905-) за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.62).

На звернення представника позивача від 10.05.2019 відповідачем листом від 13.06.2019 № 169/П-14 повідомлено щодо відповіді ГУ ПФУ Луганської області від 10.06.2019, стосовно відсутності підстав для виплати позивачу недоодержаної пенсії батька (а.с.20-22).

Отже, підставою для відмови позивачу у виплаті недоотриманої пенсії померлого батька слугувала та обставина, що на території, підконтрольній українській владі, заявниця не мешкала з померлим батьком за однією адресою.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 1227 Цивільного кодексу України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Питання виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера врегульовані статтею 52 Закону № 1058-IV.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну (частина друга статті 52 Закону № 1058-IV).

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1058-IV у разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України від 05 листопада 1999 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення", згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Абзацами першим, третім пункту 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину (абзац четвертий пункту 2.26 Порядку № 22-1).

За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, довідки про склад сім`ї, а також рішення суду (пункт 2.16 Порядку № 22-1).

За документ, що засвідчує місце проживання особи, приймаються: паспорт або документ відповідних органів з місця проживання (реєстрації), у тому числі органів місцевого самоврядування. Іноземці та особи без громадянства подають також посвідку на постійне проживання (пункт 2.22 Порядку № 22-1).

Отже, згідно з наведеними приписами чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, а вразі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Абзацом першим частини другої, частиною четвертою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абзац шістнадцятий частини першої статті 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII "Про запобігання корупції").

Відповідно до частини другої статті 64 Житлового Кодексу Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

З огляду на вищевикладене та досліджені письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_2 є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_3 на день його смерті.

Довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, від 20 серпня 2015 року №920031491, відповідно до якої ОСОБА_3 , як внутрішньо переміщена особа проживав за адресою: АДРЕСА_2 , та довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 квітня 2019 року №905-, відповідно до якої ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа проживає за адресою: АДРЕСА_3 , не спростовують встановлених судом обставин, що ОСОБА_13 є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_3 на день його смерті.

Оскільки ОСОБА_2 є членом сім`ї, яка проживала разом з пенсіонером ОСОБА_3 на день його смерті, і звернулась до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_3 .

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені нею доводи не було спростовано відповідачем. Доводи відповідача не спростовують доводів позивача, не ґрунтуються на нормах законодавства і тому судом до уваги не беруться.

Наведене свідчить, що право позивача на отримання недоотриманої пенсії померлого батька порушено, а дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу недоотриманої пенсії померлого батька були протиправними.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

При цьому, вимоги про визнання рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень незаконними або неправомірними є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання рішення, дій чи бездіяльності протиправними.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер і позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті суми пенсії, що належала її батьку ОСОБА_3 і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з нею разом на день його смерті.

Зобов`язати Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області виплатити ОСОБА_2 суму пенсії, що належала її батьку ОСОБА_3 і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, як члену сім`ї померлого пенсіонера, який проживав з нею разом на день його смерті.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Біловодського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (, місцезнаходження: 92800, Луганська область, смт. Біловодськ, вул. Центральна, 77) на користь ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян