Справа № 520/6201/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 серпня 2019 р. № 520/6201/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Смоляр Є.А.

у присутності представника позивача Акопян М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головне управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) до Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 41490.88 грн.

Ухвалою суду від 26.06.2019 року у справі відкрито спрощене провадження.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем не сплачено донараховані податкові зобов`язанні, штрафні санкції, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 41490.88 грн., яка підлягає стягненню у примусовому порядку.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов разом з доказами на спростування доводів позивача до суду не надав, причин неможливості надання відзиву та доказів суду не повідомив. Згідно з ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідач зареєстрований в якості фізичної особи підприємця та в силу ст.15 ПК України є платником податків і зборів. Відповідно до п. 38.1 ст.38 цього Кодексу, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Матеріалами справи підтверджено, що у період з 15.01.2019 по 21.01.2019 фахівцями позивача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку відповідача щодо своєчасності реєстрації платника податку на додану вартість, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, передбаченого Податковим кодексом України за період з 01.01.2017 по 01.08.2018.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 28.01.2019 № 217/20-40-13-06-08/ НОМЕР_1 , яким зафіксовано порушення вимог п.181.1 ст.181, п.183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 ПК України.

Порушення, встановлені актом перевірки, стали підставою для винесення податкового повідомлення-рішення від 22.03.2019 № 6, яким відповідачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 41490.88 грн., в тому числі основний платіж 33192.70 грн., штрафні санкції 8298.18 грн.

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.2 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п.58.3 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Матеріалами справи підтверджено, що вказане рішення направлено на юридичну адресу відповідача, проте ним не отримано та повернуто на адресу податкового органу з відміткою « за закінченням терміну зберігання». Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень відповідачем суду не надано.

Відповідно до пп.14.1175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У зв`язку з несплатою платником податків сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п.59.1ст.59 ПК України, де визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 ст.59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Контролюючим органом винесено та направлено на адресу відповідача податкову вимогу від 19.03.2014 року № 373-25 року, яку направлено на юридичну адресу відповідача, проте ним не отримано та повернуто на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач не скористався своїм правом адміністративного або судового оскарження податкової вимоги, доказів самостійної сплати податкового боргу матеріали справи також не містять, а відтак сума заборгованості підприємства перед бюджетом є узгодженою та підлягає сплаті.

Доказів переривання боргу після виставлення податкової вимоги відповідачем до суду не подано та підтверджується обліковою карткою, що міститься в матеріалах справи. Крім того, доказів скасування вказаної вимоги відповідачем до суду не надано.

Згідно з п.87.1 ст.87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Пунктом 87.2. даної статті ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Право позивача на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу передбачене пп. 20.1.34 п.20.1. ст.20 ПК України.

Враховуючи те, що на момент судового розгляду даної справи відповідач не надав суду підтвердження сплати податкового боргу в загальному розмірі 41490.88 грн., вказана сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак, позов є таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі змістом ч.2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи те, що позивачем у справі підтверджено тільки сплату судового збору, судові витрати не підлягають розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути до бюджету України з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 41490 (сорок одна тисяча чотириста дев`яносто) грн.88 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У повному обсязі рішення виготовлено 27.08.2019

Суддя Зоркіна Ю.В.