Справа № 420/1517/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1517/19

Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А. Час і місце ухвалення: 10:51, 21.05.2019р., м. Одеса Дата складання повного тексту: 30.05.2019р.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами Міністерства оборони України та Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною відмови, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Міністерства Оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призначених на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» та ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 3 протоколу від 26 жовтня 2018 року №104;

- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності II групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року та ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в сумі 120420 грн. та надіслати рішення про призначення одноразової грошової допомоги до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для видання наказу про виплату такої допомоги.

Позов обґрунтовував тим, що при зверненні до Одеського обласного військового комісаріату із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги з посиланням на те, що він звільнений з військової служби до набуття чинності Законом України від 04.04.2016р. №3597-VI «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014р., тобто до набуття чинності новою редакцією ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Таку відмову ОСОБА_1 вважає незаконною та зазначає, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, тобто 11.04.2012р. При цьому, розрахунок одноразової грошової допомоги має здійснюватися з розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців на момент настання інвалідності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2019р. позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Міністерство оборони України та Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального і процесуального права, просять скасувати рішення від 21.05.2019р. з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі Міністерство оборони України зазначає, що при розгляді справи судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби 16.01.1998р., тобто до набуття чинності Законом України від 04.04.2016р. №3597-VI «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу». Змінене з 01.01.2014р. законодавче регулювання з питань соціального захисту військовослужбовців поширюється на осіб, право на призначення і виплату грошової допомоги у яких виникло з цієї дати. У випадку позивача останній має право на страхову виплату за страховим випадком, що стався до 01.01.2007р. В лютому 1998 року позивач отримав страхову виплату за фактом настання страхового випадку втратою працездатності (20%) в розмірі 740 грн. Позивач реалізував своє право на компенсаційну виплату та права на одноразову грошову допомогу він не має.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки зазначає, що станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення відповідним уповноваженим органом, який повинен подавати висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та в подальшому проводити виплату такої допомоги є відповідний обласний військовий комісаріат. Однак, після проведення переформування Одеського обласного військового комісаріату в Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністром оборони України не приймалось рішення про уповноваження Центру подавати висновки щодо виплати одноразової грошової допомоги та проводити її виплату на підставі рішення розпорядника бюджетних коштів.

Також, апелянт посилається на те, що під час обробки заяви ОСОБА_1 жодної бездіяльності Одеським обласним військовим комісаріатом допущено не було. Зокрема, ним складено висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги та направлено його до Міністерства оборони України. При надходженні до військового комісаріату витягу з протоколу засідання Комісії Міністерства від 26.10.2018р. №104, про його існування повідомлено ОСОБА_1 листом від 15.11.2018р.

ОСОБА_1 подав письмовий відзив на апеляційні скарги, в якому просить суд апеляційної інстанції скарги відповідачів залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та учасників справи, перевіривши доводи апеляційних скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.01.1998р. підполковник ОСОБА_1 був звільнений з військової служби з посади старшого помічника начальника оперативного відділення 1 аеромобільної дивізії Одеського військового округу в запас за пунктом 65 підпункту «в» (за станом здоров`я) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. (а.с.12)

Витягом з протоколу Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України №180 від 09.02.2012р. встановлено, що захворювання ОСОБА_1 пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії. (а.с.13)

11.04.2012р. при первинному огляді позивачу було встановлено II групу інвалідності на строк до 01.05.2015р. у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №942095 від 11.04.2012р. (а.с.14)

06.04.2015р. при повторному огляді позивачу було встановлено II групу інвалідності безстроково у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №753870 від 15.04.2015р. (а.с.15)

30.07.2018р. ОСОБА_1 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату одноразової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

До заяви позивачем додано: копії довідок МСЕК серії 10 ААА №942095 від 11.04.2012р. та серії 10 ААА №753870 від 15.04.2015р.; копію витягу з наказу про виключення зі списків особового складу військової частини від 26.02.1998р. №42; копію сторінок паспорту та ідентифікаційного номеру; копію сторінок витягу з протоколу засідання ЦВЛК від 09.02.2012р. №180; копію довідки про поранення. (а.с.64)

03.08.2018р. ІНФОРМАЦІЯ_2 сформовано та направлено на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги підполковнику у відставці ОСОБА_1 . При цьому, зазначено, що командування вважає, що ОСОБА_1 не має права на одержання одноразової грошової допомоги. (а.с.71)

26.10.2018р. Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянула подані документи ОСОБА_1 та дійшла висновку про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

У витягу з протоколу засідання Комісії від 26 жовтня 2018 року №104 зазначено, що оскільки ОСОБА_1 звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 4 квітня 2006 року №3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а первинна інвалідність встановлена до 1 січня 2014 року, тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому він не має права на одержання одноразової грошової допомоги. (а.с.72)

Про рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.10.2018р. позивача повідомлено Одеським обласним військовим комісаріатом листом від 15.11.2018р. (а.с.73)

Не погоджуючись з правомірністю відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 звернувся з даними позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі, дійшов висновку, що оскільки позивач є особою, звільненою з військовою служби, а інвалідність ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, йому встановлено у 2012 році, тому він має право на виплату одноразової грошової допомоги у порядку, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції частково погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 виходячи з наступного.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-ХІІ (далі Закон №2011).

Пунктом 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012р. №5040-VI, було викладено в новій редакції статтю 16 та доповнено статтями 16-1 - 16-4 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №2011-XII.

Згідно п. 1 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 04.07.2012р. №5040-VІ, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2014 року.

Відповідно ч.1 ст.16 Закону №2011-XII, в редакції Законів №328-V від 03.11.2006р., №5040-VІ від 04.07.2012р., яка діяла на час звернення позивача із заявою щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону №2011-XII, в редакції Законів №328-V від 03.11.2006р., №5040-VІ від 04.07.2012р., визначені обставини, за наслідком яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

В свою чергу, ч.9, ст.16-3 Закону №2011-ХІІ, в редакції Закону №5040-VІ від 04.07.2012р., встановлено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання ч.9 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ, в редакції Закону №5040-VІ від 04.07.2012р., постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013о. за №975 було затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Пунктом 2 Порядку №975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Водночас, згідно п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Визначаючись із базою нормативно-правового регулювання, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 04.10.2018р. у справі №583/3021/15-а визначає, що «днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії».

Таким чином, з наведеного вбачається, що під час вирішення питання щодо виникнення права на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 слід застосовувати порядок станом на дату, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

В наданій ОСОБА_1 довідці МСЕК серії 10 ААА №942095 від 11.04.2012р. зазначено дату - 11.04.2012р., отже, у даному випадку слід застосовувати установлений законодавством порядок, що діяв на вказану дату.

Станом на 11.04.2012о. діяв Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р. №499 (далі Порядок №449).

Відповідно до п.2 Порядку №499, одноразова грошова допомога військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, виплачується у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків у розмірі: 33-місячного грошового забезпечення - інвалідам І групи; 30-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи; 27-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Згідно п.3 Порядку №499, особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності, подають за місцем проходження служби (зборів) або до військомату (далі - уповноважений орган) такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) чи настанням інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення відсотка втрати працездатності та рішення відповідної військово-медичної установи щодо визнання поранення (контузії, травми або каліцтва); копію документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою злочину чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності; копію сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера.

Згідно п.7 Порядку №499, керівник уповноваженого органу подає в 15-денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Згідно п.9 Порядку №449 виплата одноразової грошової допомоги не провадиться, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність сталися у зв`язку з вчиненням військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом злочину чи адміністративного правопорушення або є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Проаналізувавши зазначені норми, а також дослідивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що встановленню при вирішенні спору підлягає:

- обґрунтованість прийнятого Комісією рішення у частині відмови позивачу у виплаті грошової допомоги з підстав, визначених у п.3 Протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України, а саме: позивач був звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04.04.2006р. №3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а первинна інвалідність встановлена до 01.01.2014р., тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- наявність підстав для зобов`язання Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України з урахуванням проведеного реформування органу.

Стосовно підстав відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, зазначених у витягу з засідання Комісії Міністерства оборони України №104 від 26.10.2018р., колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Верховний Суд у постанові від 04.10.2018р. у справі №583/3021/15-а визначає, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно ч.2 ст.16 у редакції Закону №2011-ХІІ від 11.11.2011р., у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Тобто, відповідне право позивача на отримання одноразової грошової допомоги на момент отримання довідки МСЕК було законодавчо визначене. Крім цього, відповідач в оскаржуваному рішенні сам зазначає про те, що вперше таке право було запроваджено Законом України від 04.04.2006р. №3597-IV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу».

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги Міністерства оборони України стосовно того, що позивача звільнено зі служби до набрання чинності відповідним Законом, адже, як вже було встановлено судом, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

У постанові Верховного Суду від 20.03.2018р. у справі №276/322/17 зазначено, що з аналізу наведених норм Закону вбачається, що право на отримання вказаної допомоги після звільнення з військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби незалежно від часу настання інвалідності.

У постанові Верховного Суду від 26.06.2018р. у справі №750/5074/17 викладено таку правову позицію.

«Відповідно до ч. 4 ст. 2 цього ж Закону (в редакції до 1 січня 2014 року) існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Отже, строкова служба є окремим видом військової служби, що вказує на особливий порядок правового регулювання вказаного виду служби.

В контексті спірних правовідносин саме частина шоста статті 16 Закону № 2011-XII є спеціальною правовою нормою, що містить особливі критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги особам, які проходять строкову військову службу, зокрема: особливі суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовці строкової військової служби; визначений час настання інвалідності - період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби; відсутність умови про настання інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.

Аналогічне правило закріплено Порядком №499.

Так, відповідно до підпункту 4 пункту 2 вказаного Порядку, військовослужбовцям строкової служби у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності, заподіяного їм під час проходження військової служби, чи в разі настання інвалідності під час проходження військової служби та особам, звільненим із строкової військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, залежно від ступеня втрати працездатності - у розмірі, що визначається у відсотках десятирічного грошового забезпечення.

Таким чином, колегія суддів судової палати у цій справі відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №276/322/17 (№К/9901/2174/17), відповідно до якого військовослужбовці строкової військової служби мають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, у разі встановленні їм інвалідності, незалежно від часу її настання, та вважає за необхідне сформулювати наступний правовий висновок.

Частиною шостою статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року) для військовослужбовців строкової військової служби встановлено окремий порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до яких обмежено проміжок часу у який, у разі настання інвалідності, виникає право військовослужбовців строкової військової служби на отримання одноразової грошової допомоги і такий проміжок часу визначений періодом проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби. У разі встановлення інвалідності в період дії зазначеної редакції ст.16 Закону №2011-ХІІ після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у військовослужбовця строкової військової служби не виникає.

При цьому, така позиція не суперечить іншим правовим позиціям Верховного Суду України та Верховного Суду щодо застосування частини другої статті 16 Закону № 2011-XII (в редакції чинній з 1 січня 2007 року до 1 січня 2014 року) у випадку, коли інвалідність встановлена військовослужбовцю, який проходив військову службу у добровільному порядку (за контрактом), після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби, та наявності у таких військовослужбовців права на отримання одноразової грошової допомоги».

Тобто, спеціальним правилом встановлено обмеження щодо військовослужбовців строкової служби, а стосовно інших категорій військовослужбовців особливостей щодо дії норми у часі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Комісією безпідставно відмовлено позивачу у призначенні та виплаті грошової допомоги.

А відтак, на думку колегії суддів, судом обґрунтовано задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 про скасування рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене пунктом 3 протоколу від 26 жовтня 2018 року №104.

Щодо вимоги позову про визнання протиправною відмови Міністерства Оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №499 від 28 травня 2008 року та ст. 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», то колегія суддів звертає увагу, що у даному спорі оскаржувана відмова має чітке документальне вираження.

Визнання протиправною відмови, на переконання суду, є ефективним засобом відновлення порушених прав у тих випадках, коли неможливо ідентифікувати документ, яким така відмова оформлена. У даному ж випадку, ефективним способом захисту порушених прав є саме скасування рішення, оформленого як акт індивідуальної дії.

Колегія суддів, також, не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позову про зобов`язання Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України, виходячи з наступного.

Згідно п. 4.6. Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2014р. №530, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) оформлюються та подаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласними військовими комісаріатами.

Обласні військові комісаріати для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) подають у Департамент фінансів Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам або утриманцям військовослужбовця (додаток 9).

Виходячи з вимог п.4.7. Положення №530, документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб. У разі настання інвалідності подається висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13).

При цьому, форми визначені додатком 9 та додатком 13 до Положення №530, передбачають реєстрацію висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги тільки у військовій частині або у військовому комісаріаті.

Таким чином, відповідним уповноваженим органом, який повинен подавати висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та в подальшому проводити виплату одноразової грошової допомоги, є відповідний обласний військовий комісаріат. Отже, чинне у даний час законодавство України не передбачає виникнення у обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки обов`язку з оформлення та подання у Департамент фінансів Міністерства оборони України висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги.

Після проведення переформування Одеського обласного військового комісаріату в Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, Міністром оборони України не приймалось рішення про уповноваження територіального центру комплектування та соціальної підтримки подавати висновки щодо виплати одноразової грошової допомоги та проводити виплату одноразової грошової допомоги на підставі рішення розпорядника бюджетних коштів.

Отже, на відміну від обласного військового комісаріату, обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки у даний час не має передбачених законодавством повноважень здійснювати подання висновків щодо виплати одноразової грошової допомоги та проводити виплату одноразової грошової допомоги на підставі рішення розпорядника бюджетних коштів.

Варто зазначити, що задоволення такої позовної вимоги не є прийнятним та ефективним щодо захисту прав позивача у правовідносинах з яких виник спір, оскільки само по собі не призводить до відновлення його права на призначення Міністерством оборони України та виплату позивачу одноразової грошової допомоги.

А відтак, колегія суддів доходить висновку, що позовна вимога щодо зобов`язання Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки повторно направити документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги розпоряднику бюджетних коштів Міністерству оборони України, в силу відсутності у відповідача таких повноважень, не підлягає задоволенню.

Разом з тим, беручи до уваги висновок суду щодо необхідності скасування рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців або інвалідності осіб, звільнених з військової служби про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене п.3 протоколу від 26.10.2018р. №104, для належного правового захисту порушених прав позивача суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язку військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей».

Щодо посилань Міністерства оборони України в поданій апеляційній скарзі про отримання позивачем компенсаційної виплати від СК НАСК «Оранта» внаслідок втрати ним працездатності, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки на час встановлення позивачу інвалідності під час первинного огляду в 2012 році була чинною правова норма щодо призначення одноразової грошової допомоги. Право на отримання ОГД безпосередньо пов`язане з датою встановлення інвалідності.

Виплата позивачу в 2001 році страхової виплати в сумі 740 грн. за державним обов`язковим особистим страхуванням (за фактом настання страхового випадку) не впливає на право ОСОБА_1 на одноразову грошову допомогу, яке він набув у 2012 році.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання призначити та виплатити на користь ОСОБА_1 конкретно визначеної суми одноразової грошової допомоги, що складає 120 420 грн., оскільки Міністерством оборони України питання визначення розміру виплати не досліджувалось та конкретне рішення не приймалось, а у призначенні одноразової грошової допомоги було відмовлено з мотивів відсутності у ОСОБА_1 права на неї.

Тобто, спір з приводу суми одноразової грошової допомоги між сторонами не виникав та наразі визначення розміру одноразової грошової допомоги є компетенцією та дискреційним повноваженням відповідача, а не адміністративного суду.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованим зобов`язання судом першої інстанції Міністерства оборони України надіслати рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги обласному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки для видання наказу про виплату такої допомоги, оскільки це питання має вирішуватись Міністерством оборони України відповідно до норм діючого Порядку. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в цій частині наразі заявлені передчасно.

Таким чином, з урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення позову ОСОБА_1 .

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, порушено норми матеріального права, що виразилось в неправильному застосуванні закону, у зв`язку з чим, відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Міністерства оборони України та Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , оформлене п.3 протоколу від 26.10.2018р. №104.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та їх сімей».

В іншій частині позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 серпня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук