Справа № 521/9652/19
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 521/9652/19
Пр. №2-а/521/292/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі - Колесник Т.В., за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Охотник О.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - Управління ДАБК ОМР), посилаючись на те, що 27 травня 2019 року заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 Управління ДАБК ОМР Якименко Р.К. винесено постанову № 409/19, якою його, ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн.

Зазначив, що підставою для винесення оскаржуваної постанови суб`єктом владних повноважень та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, стало те, що під час виїзду на місце останній не допустив посадових осіб органу ДАБК на об`єкт будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначеними діями позивача, як зазначено у постанові, було порушено положення п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року №553, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову такою, що прийнята з порушенням вимог законності та обґрунтованості, оскільки він не зареєстрований та не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за якою службовими особами Управління ДАБК ОМР було здійснено виїзд для позапланової перевірки, та не знаходився там саме у день її проведення 13 травня 2019 року.

Стверджував, що після отримання за адресою постійного проживання та реєстрації листа відповідача від 14 травня 2019 року, 23 травня 2019 року ним було подано заперечення проти відомостей, внесених службовими особами Управління ДАБК ОМР до офіційних документів, а саме: Акту про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об`єкти будівництва від 13 травня 2019 року, протоколу про адміністративне правопорушення від 13 травня 2019 року, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 13 травня 2019 року, які, на думку, позивача, не були досліджені відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 27 травня 2019 року №409/19 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-42 КУпАП, винесену 27 травня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 та закрити провадження у вказаній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, раніше надав до суду відповідь на відзив.

Представник відповідача Управління ДАБК ОМР, діюча на підставі довіреності від 02 січня 2019 року, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Раніше від Управління ДАБК ОМР надійшов відзив на позов, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної дальності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок 553), на підставі наказу Управління ДАБК ОМР № 01-13/1ДАБК та звернення фізичної особи 01-10/155-ЗГ від 28 березня 2019 року, проведена позапланова перевірка дотримання позивачем вимог містобудівного законодавства на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Строк перевірки з 11 травня 2019 року по13 травня 2019 року.

Зазначив, що під час виїзду на місце ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на вищевказаний об`єкт будівництва, чим порушив положення пункту 1 частини 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підпункту 1 пункту 11 Порядку 553. Акт про недопущення складався комісійно із залученням головного спеціаліста відділу контролю та моніторингу за станом території району Приморської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_2 , майстра дільниці №6 Комунального підприємства «ЖКС «Портофранківський» та посадової особи Відповідача ОСОБА_3

Стверджував, що після складання відповідних матеріалів (Акту про недопущення, протоколу та припису), у зв`язку з відмовою в отриманні на місці цих матеріалів, вони були направлені поштою.

Посилаючись на те, що обов`язковість прийняття окремого наказу для здійснення позапланової перевірки об`єкту, що належить фізичній особі - законодавство не передбачена, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки доводи позивача не спростовують встановлені постановою порушення (а.с. 61-63).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року по вказаній справі було відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 29-30).

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року та Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно ст. 6 КАС України суд, при вирішенні справи керується, принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 15 березня 2011 року належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 серпня 2019 року (а.с. 117-118).

З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2019 року посадовими особами Управління ДАБК ОМР, на підставі направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 11 травня 2019 року №000879, було здійснено виїзд з метою проведення позапланового заходу за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 65).

З пояснень представника відповідача в судовому засіданні вбачається, що проведення позапланового заходу за адресою: АДРЕСА_3 Одесі було здійснене у тому числі у зв`язку із надходженням у березні 2019 року в Управління ДБК ОМР заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають за адресою: АДРЕСА_4 про демонтаж в квартирі НОМЕР_1 несущої стінової панелі, в результаті якої, на їх думку, у їх квартирі пішли тріщини (а.с. 64).

За результатами позапланового заходу Управлінням ДАБК ОМР було складено акт від 13 травня 2019 року про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, згідно якого ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу ДАБК на об`єкт будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У Акті вказано, що від отримання відмовився, примірник акта надіслано поштою (а.с. 66).

Судом встановлено, що 13 травня 2019 року, за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті: АДРЕСА_1 у м. Одесі , головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Найко В.Г. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 13 травня 2019 року за порушення останнім п. 1 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 року №553, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 188-42 КУпАП (а.с. 68-70).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 13 травня 2019 року вбачається, що позивачу було повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 27 травня 2019 року о 15 годині 00 хвилин.

Також, 13 травня 2019 року, головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Найко В.Г. було винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зі змісту якого останній вимагав від позивача усунути до 27 травня 2019 року порушення вимог містобудівного законодавства, шляхом допуску головного спеціаліста інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР до проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва (а.с. 71-72).

З матеріалів справи вбачається, та позивачем особисто не заперечується, що ним 22 травня 2019 року за місцем його реєстрації та проживання було отримано лист Управління ДАБК ОМР від 14 травня 2019 разом із актом про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 13 травня 2019 року, протоколом про адміністративне правопорушення від 13 травня 2019 року та приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 13 травня 2019 року.

При цьому, в приписі було зазначено, що позивач повинен усунути порушення вимог містобудівного законодавства, а саме допустити спеціаліста інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва у термін до 27 травня 2019 року та попереджено, що у разі невиконання цього припису особа несе відповідальність, передбачену Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та Кодексом України про адміністративне правопорушення (а.с. 71-72).

Отже, позивач був повідомлений про відповідальність за невиконання припису та про час і місце слухання справи щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-42 КУпАП, тому мав можливість допустити спеціаліста інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва у термін до 27 травня 2019 року та особисто прийняти участь в розгляді справи відносно нього, однак вимоги припису не виконав та за зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою не з`явився, особисті пояснення та докази відсутності своєї вини комісії не надав (а.с. 16-18).

23 травня 2019 року позивач подав до Управління ДАБК ОМР заперечення, в яких зазначив, що за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 19-23).

Встановлено, що 27 травня 2019 року на підставі акту від 13 травня 2019 року про недопущення посадових осіб органу ДАБК на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, протоколу про адміністративне правопорушення від 13 травня 2019 року, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 13 травня 2019 року та заперечень від 23 травня 2019 року, заступником начальника управління - начальника інспекційного відділу №1 Управління ДАБК ОМР Якименко Р.К. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №409/199 від 27 травня 2019 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. (а.с. 73-75).

За ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Згідно частини першої статті 41 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

На виконання зазначеної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (пункт 5 Порядку № 553).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 553, плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 7 Порядку № 553).

При цьому, вказаний пункт Порядку також визначає перелік підстав для проведення позапланової перевірки, який є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Зокрема, це: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що позапланова перевірка може бути проведена виключно у разі наявності підстав, визначених у пункті 7 Порядку № 553, про що повинно бути зазначено у направленні для її проведення.

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені у пункті 11 вказаного Порядку та кореспондуються з положеннями статті 41 Закону № 3038-VI.

Так, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо - та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (частина третя статті 41 Закону № 3038-VI).

За правилами пункту 8 Порядку № 553 постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Акт за своєю правовою природою - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення законодавства.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункти 16, 17 Порядку № 553).

Права та обов`язки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль зазначені пунктах 13, 14 Порядку № 553.

Зокрема, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 188-42 КУпАП недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Про вчинення адміністративного правопорушення відповідно до ст. ст. 254, 256 КпАП України складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КпАП України.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника ( у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. При складенні протоколу порушникові роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган/посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Оцінюючи матеріали справи, суд виходить з того, що хоча і для провадження у справах про адміністративні правопорушення є характерним специфічний вид доказу - безпосереднє спостереження уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення і проведення адміністративного розслідування, проте сам по собі факт складання протоколу не може бути визнаний єдиним та достатнім доказом для встановлення вини особи в скоєнні правопорушення у разі оспорювання особою факту вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії від 13 травня 2019 року відповідає вимогам ст. 256 КпАП України і обставини, які були викладені у ньому найшли своє підтвердження в судовому засіданні, а обставини на які посилалась у своєму позові позивач не були підтверджені жодним належним доказом чи поясненнями свідків.

Суд вважає, що факт того, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 13 травня 2019 року були зазначені особові дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме: прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце його проживання, яка відрізняється від адреси за якою було виявлено правопорушення підтверджує те, що працівники відповідача дійсно були 13 травня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , та дійсно проводили перевірку за даною адресою та після виявлення правопорушення зафіксували його у відповідному протоколі.

За таких обставин суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення №409119 від 27 травня 2019 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування судом не встановлено. Пояснення свідка ОСОБА_6 , який є рідним братом позивача, в судовому засіданні, не спростовують встановлені судом обставини.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 188-42 КУпАП винесена у межах повноважень та спосіб, що визначений законодавством України, останній проігнорував припис, не допустив службових осіб Управління ДАБК ОМР у встановлений строк для здійснення позапланової перевірки на об`єкті будівництва та не з`явився на дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення до Управління ДАБК ОМР, про що був повідомлений належним чином, що ним не заперечується.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

Згідно ст. 288 КпАП України особа, яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 20, 241-246, 250, 257-262, 268, 269, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складено 28 серпня 2019 року.

Суддя: О.М. Сегеда