Справа № 160/1558/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2019 року Справа № 160/1558/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Носаль П.В.,
представника позивача - ОСОБА_1 .,
представника відповідача -1 - не з`явився,
представника відповідача -2 - Адаменко О.О.,
представника відповідача -3 - Криворучко І.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 18.02.2019 надійшов позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-1), в якому просить визнати протиправними дії відповідача-1 у відмові надання санаторно-курортного лікування як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язати відповідача забезпечити їй щорічне безкоштовне забезпечення санаторне-курортним путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок.
В обґрунтування позову зазначено про протиправність дій відповідача-1, який усупереч вимогам чинного законодавства України не забезпечив позивача у 2018 році позачерговою щорічною безкоштовною санаторно-курортною путівкою, тим самим порушив права останнього як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та потребує щорічного лікування. З підстав викладеного просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року подальший розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Тією ж ухвалою суду залучено Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради (далі - Управління, відповідач-2) співвідповідачем у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2019 року залучено Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації (далі - відповідач - 3) співвідповідачем у справі.
Від відповідача-2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній у задоволенні позову просить відмовити посилаючись на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2016р. № 854 «Деякі питання санаторно-курортного лікування та відпочинку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» забезпечення громадян, віднесених до категорії 1, послугами на санаторно-курортне лікування проводиться в межах виділених коштів пропорційно кількості таких громадян, які перебувають на обліку для отримання такого лікування. У зв`язку з тим, що Паспортом бюджетної програми на 2018 рік рівень забезпечення санаторно-курортним лікуванням громадян затверджений становить 49,1 %, тоді як потреба у путівках на 2018 рік становить 20 путівок, а позивач перебуває на черзі за № 16, забезпечити останнього такою путівкою у 2018 році Управління не мало можливості. З підстав викладеного зазначає, що не допускав протиправних дій щодо позивача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідач-3 надіслав на адресу суду фактично аналогічний за змістом відзив, в якому зазначив, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та перебувала на черзі для отримання санаторно-курортного лікування у 2018 році за № 16, при потребі 20 осіб та доведених планових призначень на 10 осіб.
Відповідач-1 також надіслав відзив на позовну заяву, в якому останній з посиланням на Порядок надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рухунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016р. № 854 зазначив, що порядок обліку громадян, які мають право на забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги проводять структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, а тому Дніпропетровська обласна державна адміністрація не є належним відповідачем у справі, оскільки не порушила права позивача у спірних правовідносинах.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2019 р. продовжено строк проведення підготовчого засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
У судовому засіданні позивач та представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті.
Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд виходить із таких міркувань.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується відповідним посвідченням, наявним у матеріалах справи.
27.09.2017 року позивач звернувся до Управління із заявою, в якій просив забезпечити його в 2018 році позачерговою щорічною безкоштовною санаторно-курортною путівкою.
Листом від 06.08.2018 за № 3/4/04 Управління повідомило позивача про те, що відповідно до постанови КМУ від 23.11.2016 р. № 854 «Деякі питання санаторно-курортного лікування та відпочинку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» спеціалісти управління здійснюють реєстрацію заяв на санаторно-курортне лікування та ведуть облік громадян, постраждалих від наслідків Чорнобильської катастрофи, залежно від профілю захворювання у порядку черговості подання заяв. Також позивача повідомлено, що він перебуває у черзі на отримання путівки з 27.09.2017 року за профілем захворювання шлунково-кишкового тракту, а тому, оскільки позивач перебуває на черзі для отримання санаторно-курортного лікування у 2018 році за № 8, при потребі 9 осіб та доведених планових призначень на 5 осіб, забезпечити останнього відповідною путівкою у 2018 році не вбачається можливим.
Вважаючи, що позивача безпідставно не забезпечено у 2018 році щорічною санаторно-курортною путівкою, останній звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд виходить із того, що Закон, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.
Статтею 13 цього Закону визначено, що на державу покладаються зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги 4) позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні.
Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Розмір щорічної грошової допомоги, щорічний розмір середньої вартості путівки в Україні визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.
Пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що норми і положення статей , зокрема: статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсі державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Порядок надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2016р. № 854 (далі - Порядок).
Пунктом 2 Порядку визначено, що пріоритетним напрямом оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є забезпечення їх санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок.
Пунктом 3 Порядку передбачено, що безоплатними санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок (далі - путівки) шляхом надання грошової допомоги забезпечуються громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме:
громадяни, віднесені до категорії 1, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - громадяни, віднесені до категорії 1);
діти з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою (далі - діти з інвалідністю).
Так, відповідач-2 не заперечує право позивача на отримання путівки, проте зазначає, що згідно поданої ним заяви, останній знаходиться у черзі на отримання такої путівки у 2018 році за № 16 (№ 8 за профілем захворювання шлунково-кишкового тракту), при потребі 20 осіб та доведених планових призначень на 10 осіб.
Надаючи оцінку таким доводам відповідача-2 суд зазначає, що пунктом 5 Порядку визначено, що забезпечення громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю послугами на санаторно-курортне лікування проводиться з дотриманням вимог пункту 2 цього Порядку в межах виділених коштів пропорційно кількості таких громадян, які перебувають на обліку для отримання такого лікування.
Пунктом 8 Порядку передбачено, що облік громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю, які мають право на забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги, проводять структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах у разі утворення (крім м. Києва) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання таких громадян.
Інформація про кількість громадян, узятих на облік для забезпечення путівками шляхом надання грошової допомоги та виплати грошової компенсації у наступному році, формується органами соціального захисту населення до 15 жовтня поточного року.
Для взяття на облік для забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають до органу соціального захисту населення:
1) для забезпечення громадянина, віднесеного до категорії 1:
заяву про взяття на облік для отримання путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики;
довідку для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за формою 070/о;
копію посвідчення громадянина, віднесеного до категорії 1 (із вкладкою);
копію паспорта (пункт 9 Порядку).
Пунктом 11 Порядку (у редакції чинній на момент звернення позивача із відповідною заявою) визначено, що органи соціального захисту населення за наявності документів, передбачених пунктом 9 цього Порядку, здійснюють реєстрацію заяв та ведуть облік громадян, віднесених до категорії 1, дітей з інвалідністю окремо для забезпечення путівками на санаторно-курортне лікування залежно від профілю захворювання, та путівками на відпочинок у порядку черговості подання заяв.
Згідно із пунктом 23 Порядку, за громадянами, віднесеними до категорії 1, та дітьми з інвалідністю, які перебувають на обліку, але не отримали путівки в поточному році, зберігається право на забезпечення путівкою шляхом надання грошової допомоги на наступний рік за умови поновлення медичної довідки 070/о, якщо строк дії попередньої закінчився.
Тобто, відповідно до приписів вищевказаних норм, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення здійснюють реєстрацію заяв та ведуть облік громадян (віднесених до категорії 1) для забезпечення їх путівками у порядку черговості подання заяв. При цьому, забезпечення путівками відбувається в межах виділених коштів пропорційно кількості таких громадян, які перебувають на обліку для отримання лікування.
Суд відмічає, що головним розпорядником коштів по бюджетній програмі 2501200 «Соціальний захист громадян, які постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи» є Міністерство соціальної політики України. На відповідний рік складається паспорт бюджетної програми, в якій передбачено рівень забезпечення коштами окремо за кожним напрямком у процентному відношенні.
А відтак, оскільки у межах виділених коштів та вартості путівки у 2018 році, Управління мало забезпечити путівками (компенсаціями) у 2018 році 10 осіб, тоді як позивач відповідно до черговості заяви перебував у черзі за № 16, суд не заходить у діях відповідача-2 ознак протиправності.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання забезпечити позивача санаторно - курортною путівкою шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок суд зазначає, що відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, позивача повідомлено про те, що він у 2019 році буде оздоровлений у санаторії та у період за його вибором.
При цьому, пунктом 23 Порядку передбачено, що для виплати грошової компенсації громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають органу соціального захисту населення за місцем проживання заяву на отримання грошової компенсації замість путівки та документи, передбачені абзацами третім - шостим підпункту 1 або абзацами третім, п`ятим, сьомим, дев`ятим і десятим підпункту 2 пункту 9 цього Порядку. Громадянин, віднесений до категорії 1, дитина з інвалідністю, яким було письмово повідомлено про умову поновлення такої довідки протягом шести місяців з дня закінчення її строку дії, але які не виконали цієї умови, знімаються з обліку.
За бажанням громадянина, віднесеного до категорії 1, одного із батьків дитини з інвалідністю або особи, яка їх замінює, у разі відмови від отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку виплачується грошова компенсація у розмірі середньої вартості путівки в Україні, що встановлюється Кабінетом Міністрів України щороку (п. 24 Порядку).
Інформація про кількість громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю, яких взято на облік для забезпечення путівками та для виплати грошової компенсації у наступному році, подається органами соціального захисту населення структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій до 1 листопада поточного року (уточнена інформація - до 1 червня наступного року) з метою узагальнення такої інформації та подання Мінсоцполітики до 15 листопада поточного року (уточнена - до 15 червня наступного року) (п. 27 Порядку).
Суд вказує, що конуструкція зазначених правових норм передбачає певну альтернативу для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та які відмовилися від отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку, та/або не отримали путівки в поточному році, зокрема: отримання грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні, що встановлюється Кабінетом Міністрів України щороку. При цьому, здійснення такої компенсації відбувається у році, що настає за роком, у якому особа не отримала путівку або відмовилася від неї.
Тобто, громадянин, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи реалізовує своє право на санаторно-курортне лікування або шляхом отримання відповідної путівки у поточному році (рік подання заяви) або шляхом отримання грошової компенсації у наступному році (за певних умов).
А відтак, у контексті спірних правовідносин, позивач отримавши відмову у забезпеченні відповідною путівкою у 2018 році позбавлений можливості реалізувати своє право шляхом отримання грошової компенсації у тому ж році.
З матеріалсів справи слідує, що позивач, отримавши відмову у забезпеченні відповідною путівкою у 2018 році звертався до Управління із заявою про отримання компенсації замість путівки за 2018 рік.
Листом від 06.08.2018 року № 314 позивача повідомлено про можливість отримання такої компенсації у 2019 році за умови надання відповідної заяви та документів.
Таким чином, відмовляючи позивачу у отриманні компенсації у 2018 році відповідач діяв у спосіб, передбачений законодавством України.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 19.07.2019 року.

Суддя Л.Є. Букіна