Справа № 710/855/19
Суддя: Побережна Н. П.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 710/855/19
Провадження № 2-а/710/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судових засідань - Бараненко А.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Шпола адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Вишгородського ВП рядового поліції Собко Сергія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний адміністративний позов, в якому позивач просить поновити строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, скасувати постанову від 19.08.2018 серія ДПО 18 № 820193 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яку виніс інспектор Вишгородського ВП рядовий поліції Собко С.М., про накладення штрафу в сумі 850 грн. і закрити провадження.

Позов позивач мотивує тим, що 21.06.2019 отримав постанову від 13.06.2019 про відкриття виконавчого провадження винесену при примусовому виконанні постанови №ДП018№820193 від 19.08.2018року і вже з матеріалів справи ознайомився з нею. Як вбачається з постанови, вона не підписана позивачем і не містить його пояснень, відсутній запис про те, що позивач відмовився від дачі пояснень та підпису даної постанови, як передбачено вимогами ст. 256 КУпАП. Також відсутні дані про належне сповіщення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Незаконним вважає подвоєння штрафу за несвоєчасну сплату. Інших доказів його вини не надано і з вищевикладеного вбачається, що в його діях відсутній склад правопорушення, тому дана постанова винесена незаконно і підлягає скасуванню. Позивач визнає, що дійсно 19.08.2018 о 10-05 рухався на автомобілі Вольцваген Пасат в м. Вишгород, вул. Новопромисловій, але у повній відповідності з ПДР України. Інспектор Вишгородського ВП зупинив його з метою перевірки документів (з його слів) і задав запитання позивачу чому той їздить на нерозмитненому автомобілі («на бляхах»). Позивач надав відповідь про відсутність заборони керування нерозмитненим автомобілем. Відповідач відібрав у позивача посвідчення водія і сів у свій службовий автомобіль. Після зауваження позивача, щодо відсутності в його діях порушення ПДР, інспектор відразу повернув посвідчення. Постанови не виносив. Про існування оскаржуваної постанови дізнався лише з матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.07.2019, позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 17.07.2019 відкрито провадження у справі.

Позивач у судове засідання з`явився, та підтримав свою позовну заяву.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не відомо.

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності відповідача, відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України.

Згідно ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У відповідності до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши адміністративну справу, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволенню з наступних підстав.

У суді встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 820193 від 19.08.2018, винесеної інспектором Вишгородського ВП рядовим поліції Собко Сергієм Миколайовичем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом Воцьваген Пасат реєстраційний номер НОМЕР_1 , 19.08.2018 о 10 год. 05 хв., в м. Вишгород по вул.Новопромисловій здійснив поворот на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України. Порушив ч.2 ст.122 КУпАП. До громадянина ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 6).

Згідно заяви №67 від 06.09.2018 начальника СП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області, яка направлена до Відділу ДВС Шполянського РУЮ, було надіслано для примусового виконання у порядку статті 308 Кодексу України про адміністративне правопорушення постанову у справі про адміністративне правопорушення для стягнення з громадянина ОСОБА_1 штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. (а.с.5).

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до положень ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Такий висновок викладений у рішенні Конституційним Суду України, № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015.

Таким чином, суд вважає, що винесення відповідачем оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення без складання протоколу є правомірним та не суперечить законодавству України. Твердження позивача, що його не було сповіщено про час і місце розгляду справи, суд сприймає критично.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач свою провину заперечує, вини не визнає та вважає, що не порушував правил дорожнього руху. Постанова була складена без доказів його провини в скоєнні даного порушення, в ній відсутній підпис особи відносно якої вона складена, відсутні відомості про отримання постанови, відсутні відомості про відмову від надання пояснень та підпису, відсутні відомості пор сповіщення позивача про дату час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Про існування постанови дізнався з матеріалів виконання постанови. Саме тому позивач просить поновити йому строк на оскарження постанови та скасувати постанову Серія ДПО18 № 820193 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Як видно із копії постанови серія ДПО18 №820193 від 19.08.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, яка міститься в матеріалах справи, в ній відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні відомості про відмову отримувати постанову, також відсутній запис щодо надсилання постанови рекомендованим листом. В той же час, на постанові стоїть штам, який містить запис - (постанова набрала чинності 30.08.2018, строк пред`явлення до виконання 3 місяці).

Заявою від 06.09.2018 №67 постанова у справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 №820193 від 19.08.2018 направлена на виконання до Відділу ДВС Шполянського РУЮ.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи викладене суд вважає, що позивач пропустив строк на звернення до суду із поважних причин, оскільки оскаржувана постанова не була вручена позивачу у відповідності до вимог чинного законодавства, доказів про відмову від отримання винесеної постанови, відповідач не надав.

За таких обставин суд поновлює позивачу строк для оскарження постанови серія ДПО18 №820193 від 19.08.2018 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно підпункту е) пункту 8.7.3.ПДР, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив п. 8.7.3 ПДР, в той же час в Правилах дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 міститься ряд підпунктів п.8.7.3 а саме: (а, б, в, г. ґ, д, е, є, ж, з). Таким чином, в постанові про адміністративне правопорушення не вказаний підпункт правил який порушено.

Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, відповідачем не надано. Зокрема, не надано жодних доказів фото- чи відеофіксації наявності обставин порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та його тверджень не спростовано. Відповідачем до суду відзив на позов не подано, а також не подано доказів, які б підтверджували вчинення правопорушення позивачем та доказів, якими останнє зафіксовано. Докази здійснення позивачем повороту ліворуч на заборонений червоний сигнал світлофора, при керуванні автомобілем по вул. Новопромисловій, в м. Вишгрод, 19.08.2018 о 10 годині 05 хвилин відсутні. Сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно п.1) ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ч.1 ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 № 820193 від 19.08.2018, винесеної інспектором Вишгородського ВП рядовим поліції Собко Сергієм Миколайовичем, а справу закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 6-9, 19, 20, 72-77, ч.4.ст.159,ч.6 ст.162, ч.3 ст.205, 241-246, 250, 272, 286, КАС України, ст.ст.7,9, 222, 251, 254, 258, 268, 280, 287-295 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 № 820193 від 19.08.2018, винесеної Інспектором Вишгородського ВП рядовим поліції Собко Сергієм Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду не відомі, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Шполянського районного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна