Справа № 460/1007/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 серпня 2019 року м. Рівне №460/1007/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник ОСОБА_1 ., відповідача: представник Хомуйло В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Арбітражного керуючого ОСОБА_2
Міністерства юстиції України
про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 28.03.2019 №999/5 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_2".

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Дисциплінарною комісією не розглянуто ступінь вчиненого ним проступку, не з`ясовано питання завдання діями позивача шкоди будь-яким фізичним чи юридичним особам, не надано правової оцінки його поясненням щодо виявлених порушень, а частина вказаних порушень виходять за межі строку здійснення перевірки діяльності арбітражного керуючого. Крім того, оспорюваний наказ прийнято на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, за відсутності відповідного рішення Державного органу з питань банкрутства про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого та висновку про наявність підстав для анулювання відповідного свідоцтва про право на заняття діяльністю арбітражного керуючого. Відтак, такий наказ не відповідає вимогам щодо законності, та відповідно підлягає скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що в ході позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2, встановлено порушення позивачем вимог законодавства, які є грубим порушенням прав та законних інтересів боржника та його кредиторів. Викладене стало підставою для внесення до дисциплінарної комісії подання про застосування до позивача дисциплінарного стягнення. Зазначає, що дисциплінарна комісія прийняла рішення застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, оформлене протоколом, а також відповідним поданням, які були надіслані до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідатора). Відтак, Міністерство юстиції України при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), шляхом видачі оспорюваного наказу діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами, з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надані. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 02.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

07.05.2019 судом постановлено ухвалу про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оспорюваного наказу від 28.03.2019 №999/5 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Ухвалою суду від 12.06.2019 підготовче судове засідання відкладено.

Протокольною ухвалою суду від 02.07.2019 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву.

Протокольною ухвалою суду від 11.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Протокольною ухвалою суду від 30.07.2019 у судовому засіданні оголошено перерву.

Протокольною ухвалою суду від 08.08.2019 у судовому засіданні оголошено перерву до 12.08.2019.

У судовому засіданні 12.08.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позицію викладену у адміністративному позові та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача підтримав позицію викладену у відзиві та просив у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, судом встановлено наступне.

У період з 05.02.2019 по 07.02.2019 Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області (далі - ГТУЮ у Рівненській області), на підставі доручення ГТУЮ у Рівненській області від 29.01.2019 №828/06/6-19, проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 12.07.2013 №1377), за наслідками якої складено довідку від 29.01.2019 №828/06/6-19 та акт від 18.02.2019 №1 (а.с.82-92).

Згідно з висновками вказаного акта перевірки, ГТУЮ у Рівненській області встановлено порушення арбітражним керуючим:

1) вимог абз.1 п.6.11 розділу VI Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) в частині неусунення порушення вимог абз.3 ч.6 ст.28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (відсутні (не надані) документи, що свідчать про відкриття спеціального рахунку для проведення санації ТОВ «Ресторан Шкварочка» та розрахунків з кредиторами по справі про банкрутство №918/1751/14) у строк до 11.01.2019), зазначений в розпорядженні від 05.12.2018 №2;

2) вимог абз.1 п.6.11 розділу VI Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) в частині неусунення порушення вимог п.1 ч.2 ст.98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо недотримання вимог ч.4 ст.50 або вимог ч.4 ст.75 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при реалізації об`єкта нерухомого майна - Цегляної споруди, майстерні покритої руберойдом, (адреса місцезнаходження: Львівська обл., с.Бояничі) у справі №914/1154/16 про банкрутство ПАТ «Сокальське ЗУБМ».

Так, на підставі акта перевірки від 18.02.2019 №1 та листа ГТУЮ у Рівненській області від 21.02.2019 №1684/06/1-19 (а.с.93-96), 01.03.2019 Департаментом з питань судової роботи та банкрутства внесено на розгляд Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання №1235 про накладення дисциплінарного стягнення (а.с.98), за результатами якого 19.03.2019 прийнято рішення (оформлене протоколом №80/03/19) про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) (а.с.102-106).

За наслідками прийнятого рішення Дисциплінарною комісією внесено до Міністерства юстиції України відповідне подання від 19.03.2019 №927 (а.с.107), на підставі якого Міністерством юстиції України винесено оспорюваний наказ від 28.03.2019 №999/5 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_2" та внесено зміни до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (а.с.109).

Вважаючи такий наказ протиправним, арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини пов`язані із діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) визначаються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 №2344-XII (далі - Закон №2343-XII) та Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 №1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 за №1113/23645 (далі - Порядок №1284/5).

Статтею 1 Закону №2343-XII визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно зі ст.4 Закону №2344-XII, арбітражні керуючі є суб`єктами незалежної професійної діяльності, а право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Законом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Відповідно до статті 107 Закону №2343-ХІІ, арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом (ч.2).

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення (ч.3).

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (ч.4).

Статтею 108 Закону №2343-ХІІ визначено, що дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики (ч.1).

Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень (ч.4).

Рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п`яти членів комісії. Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії (частини 5 та 6).

Згідно з ч.1 ст.109 Закону №2343-ХІІ, дисциплінарними стягнення, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

За змістом частини 2 статті 109 Закону №2343-ХІІ під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Частиною 4 статті 109 Закону №2343-ХІІ передбачено, що про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) України.

Пунктом 5 статті 112 Закону №2343-ХІІ визначено, що однією з підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Частиною 1 статті 113 Закон №2343-ХІІ регламентовано, що у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Відповідно до п.7.6.2 Порядку №1284/5, на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), зокрема, у разі невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю, що має місце в даному випадку.

Згідно з п.7.2 Порядку №1284/5, протягом п`яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом від органу контролю пропозиції структурний підрозділ готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.

Частиною 2 статті 113 Закон №2343-ХІІ встановлено, що державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 №395/2011, Міністерство юстиції України (Мін`юст України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міністерство юстиції України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної правової політики, політики з питань банкрутства та використання електронного цифрового підпису, з формування та забезпечення реалізації політики у сфері архівної справи, діловодства та створення і функціонування державної системи страхового фонду документації, у сфері нотаріату, у сфері виконання кримінальних покарань, у сфері захисту персональних даних, у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з питань реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, статутів, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності. Мін`юст України є державним органом з питань банкрутства.

Таким чином, Міністерство юстиції України, як державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі відповідного подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у разі виявлення за наслідками перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень чинного законодавства, які свідчать про невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого, у тому числі невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю.

Відповідно до пункту 1.5 Порядку формування і ведення Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 26.03.2013 №541/5 (далі - Порядок №541/5), Єдиний реєстр містить серед іншого дату видачі та номер свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); дату та номер протоколу рішення дисциплінарної комісії і наказу Міністерства юстиції України про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №541/5, підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру, серед іншого, є рішення дисциплінарної комісії та наказ Міністерства юстиції України про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення.

Згідно з пунктами 3.2, 3.2 Порядку №541/5, доступ до інформації, яка міститься у Єдиному реєстрі, здійснюється через веб-сайт Єдиного реєстру, ведення якого забезпечує Адміністратор. На веб -сайт Єдиного реєстру, серед іншого, відображаються така інформація: дата та номер протоколу рішення дисциплінарної комісії та наказу Міністерства юстиції України про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, Міністерством юстиції України наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) не виносився.

При цьому, суд звертає увагу на те, що анулювання свідоцтва арбітражного керуючого не є дисциплінарним стягненням та можливе як наслідок застосування дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Подання дисциплінарної комісії та її рішення, оформлене протоколом, на які посилається відповідач як на підставу видачі оскаржуваного наказу про анулювання свідоцтва позивача, не є доказом притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Відтак, відповідач видав наказ від 28.03.2019 №999/5 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_2" за відсутності відповідного рішення структурного підрозділу Міністерства юстиції України про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про передчасність та необґрунтованість такого наказу.

При цьому, не заслуговують на увагу посилання відповідача на пункт 27 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.01.2013 №81/5, відповідно до якого у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

Так, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, враховуючи вимоги ч.3 ст.7 КАС України, при визначенні органу, уповноваженого приймати вищезазначене рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення арбітражного керуючого права на здійснення такої діяльності підлягають застосуванню норми Закону №2343-XII, а не Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих №81/5.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18.01.2019 у справі №820/6626/16 (№К/9901/17614/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного наказу, оскільки такий прийнято із порушенням встановленого порядку його прийняття та порядку анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (за відсутності рішення Державного органу з питань банкрутства про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого), а відтак, поза межами правового поля.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності прийняття оспорюваного наказу, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України суд стягує на користь позивача понесені ним судові витрати, які підлягають відшкодуванню, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Арбітражного керуючого ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького,13, м. Київ 1, 01001; ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №999/5 від 28.03.2019 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_2".

Стягнути на користь позивача Арбітражного керуючого ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Міністерства юстиції України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 768,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 серпня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.