Справа № 320/2796/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2796/19 Головуючий у 1 інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Бєлової Л.В. Ісаєнко Ю.А. Борейка Д.Е.

розглянувши судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про скасування припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року адміністративний позов повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

12 серпня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява підписана особою ОСОБА_1 ., який діє на підставі довіреності, яка підписана особою без належних повноважень, тому, ОСОБА_1 не наділений правом на участь у розгляді адміністративної справи шляхом підписання позовної заяви та звернення до адміністративного суду

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою, третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.

Згідно з частинами першою, третьою статті 59 КАС України, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до частини восьмої статті 59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

За приписами частини шостої статті 59 КАС України, оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Повертаючи позовну заяву Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед", суд першої інстанції дійшов висновку про те, що, виходячи із змісту положень статуту, п.6.4.2, право членів дирекції видавати довіреності здійснюються лише в межах напрямку їх діяльності та лімітів, встановлених шкалою відповідальності, затвердженою генеральним директором, тому, право на підписання та видачу довіреності на ведення справ в суді компетенцією фінансового директора не охоплюється та не підтверджено генеральним директором компанії, як це вимагає установчий документ підприємства

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх повноважень представник позивача до позовної заяви додав довіреність, яку підписав Фінансовий директор позивача - ОСОБА_2 , який діє на підставі Статуту.

Установчим документом Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" є Статут.

Відповідно до п. 6.4.1 Статуту, Фінансовий директор входить до складу дирекції підприємства позивача.

Згідно п. 6.4.2 Статуту підприємства, члени Дирекції мають право укладати та підписувати договори в межах напрямку їх діяльності та лімітів, встановлених шкалою відповідальності, затвердженою Генеральним директором підписувати будь-які листи, повідомлення, відповіді та ін. від імені Компанії, видавати довіреності.

З наведеного пункту вбачається, що члени Дирекції мають право видавати довіреності.

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що фінансовий директор може видавати довіреності лише в межах напрямку своєї діяльності, оскільки, пункт 6.4.2 Статуту позивача встановлює обмеження за напрямками діяльності та лімітами виключно щодо укладання та підписання договорів.

Колегія суддів приймає до уваги, також, доводи позивача про те, що надана довіреність на представника позивача не оспорювалася Генеральним директором чи іншим органом управління підприємства. Фірмовий бланк з унікальним штрих-кодом, на якому викладена довіреність, свідчить про попереднє погодження документа всіма відповідальними посадовими особами позивача та належне підписання, відповідно до внутрішніх правил та процедур.

З матеріалів справи вбачається, що вказаною довіреністю, копію якої додано до апеляційної скарги, Іноземне підприємство "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" уповноважує представників, серед іншого, представляти інтереси довірителя в усіх судах, незалежно від виду провадження, форми судочинства, спеціалізації та інстанційності, тощо. Довіреність дійсна до 31 грудня 2019 року.

Копія наведеної довіреності засвідчена з дотриманням вимог до оформлення копій документів.

Крім цього, вірними є доводи апелянта про те, що відсутність інформації про підписанта в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не свідчить про відсутність у нього повноважень.

Відсутність інформації про Фінансового директора в Єдиному державному реєстрі не позбавляє його права діяти від імені Позивача на підставі статуту, як це передбачено ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно ч. 2 ст. 65 Господарського кодексу України, власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб - відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи.

Отже, з наведеної норми Закону слідує, що позивач зобов`язаний вказати в Єдиному державному реєстрі відомості лише щодо керівника підприємства (Генерального директора), а щодо інших членів дирекції, в тому числі Фінансового директора, це є правом позивача, яке він реалізує на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовна заява підписана особою без належних повноважень.

Згідно ст. 8 Конституції України, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»).

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення адміністративного позову Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про повернення адміністративного позову, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.243, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Іноземного підприємства "Кока-Кола Беверіджис Україна Лімітед" задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Бєлова Л.В. Ісаєнко Ю.А.
Повний текст ухвали виготовлено 19.08.2019 року