Справа № 360/2240/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року справа №360/2240/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року (повне судове рішення складено 26 червня 2019 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2240/19 (суддя в І інстанції Кисельова Є.О.) за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення штрафу,

УСТАНОВИВ:

В травні 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУ ПФУ в Луганській області) звернулось до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі - УДВС ГТУЮ у Луганській області) про скасування постанови про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 15.05.2019 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження № 58615703 з примусового виконання виконавчого листа № 360/3219/18, виданого 13.03.2019 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання ГУ ПФУ в Луганській обалсті провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 21.03.2018 № 3251-ЛК за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

Листами від 29.03.2019 №№ 4639/03-01, 4640/03-01 позивач повідомляв відповідача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 по справі № 360/3219/18 ГУ ПФУ в Луганській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01.01.2016 згідно з нормами статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон 2262-ХІІ), які діяли на час виникнення спірних правовідносин та з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103). А доплата по проведеному перерахунку за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде виплачена в терміни відповідно до Постанови № 103.

Також наголосив на тому, що в резолютивній частині рішення суду не зазначено порядку і способу виконання цього рішення, не йдеться про одноразову виплату (стягнення) заборгованості з пенсії з 01.01.2016 по 31.12.2017, та з урахуванням Постанови № 103, тобто чинного підзаконного нормативно-правового акта, причини невиконання позивачем судового рішення є поважними, а тому в межах спірних правовідносин відсутні підстави для накладення штрафу, отже просив суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу від 15 травня 2019 року у виконавчому провадженні № 58615703.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування зазначив, що в результаті помилкового застосування неналежних норм матеріального права суд ухвалив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи, є необгрунтованним та незаконним.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі № 360/3219/18 позовні вимоги ОСОБА_3 до ГУ ПФУ в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо встановлення розстрочки у виплаті перерахованої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області провести виплату перерахованої пенсії позивачу на підставі довідки Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Луганській області від 21.03.2018 № 3251-ЛК за період з 01.01.2016 по 31.12.2017.

За даними КП «ДСС» рішення у справі № 360/3219/18 набрало законної сили 07.02.2019.

13.03.2019 стягувачем отримано виконавчий лист № 360/3219/18 (а.с.87-88).

Постановою від 14.03.2019 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження ВП № 58615703 з примусового виконання виконавчого листа № 360/3219/18 (а.с.91-96).

26 березня 2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області направлено вимогу № 1508 до ГУ ПФУ в Луганській області щодо надання інформації стосовно повного та фактичного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/3219/18 (а.с.78-79).

Листом від 29.03.2019 № 4640/03-01 ГУ ПФУ в Луганській області повідомлено відповідача про те, що пенсійний орган не наділений правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Доплати по проведеному перерахунку за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 буде виплачено в терміни відповідно до Постанови № 103. Починаючи з січня 2019 року ОСОБА_4 отримує доплату у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з січня 2016 року по 31 грудня 2017 року (а.с.76-77).

24 квітня 2019 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області направлено вимогу № 1972 до ГУ ПФУ в Луганській області щодо надання інформації стосовно повного та фактичного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/3219/18 (а.с.70-71).

В листі ГУ ПФУ у Луганській області від 26.04.2019 № 6535/03-01 наведено пояснення щодо виконання судового рішення, аналогічні викладеним у листі від 29.03.2019 № 4640/03-01 (а.с.68-69).

Крім того, позивачем до матеріалів справи надано лист Пенсійного фонду України від 16.07.2018 щодо виділення коштів для виконання рішення суду, спрямованого головним управлінням Пенсійного фонду України в областях та місті Києві, в якому із посиланням на статтю 63 Закону 2262-ХІІ, Постанову № 103, ухвалу Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 818/1076/18, зазначено, що з метою запобігання додаткових витрат державних коштів та вироблення єдиного підходу до порядку виконання судових рішень, Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства юстиції України щодо відсутності правових підстав для застосування штрафних санкцій до органів Пенсійного фонду України з урахуванням чинного нормативного регулювання порядку виплати пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України. Отже питання виконання судових рішень залишається на контролі Пенсійного фонду України (а.с.9-10).

Постановою головного державного ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 15.05.2019 ВП № 58615703 накладено штраф на ГУ ПФУ в Луганської області за невиконання судового рішення по справі № 360/3219/18 на користь держави в розмірі 5100 грн. (а.с.65).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що у межах цієї справи пенсійний орган здійснив перерахунок та зобов`язаний здійснити виплату за вказаним перерахунком у повному обсязі, оскільки це визначено судовим рішенням. Тобто зобов`язання виплати суми перерахунку у повному обсязі здійснюється позивачем не у добровільному порядку за приписами Постанови № 103, а у примусовому порядку на виконання судового рішення, застосування приписів якої є безпідставним та суперечить вимогам спеціального Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), який регулює порядок примусового виконання судового рішення.

Також суд першої інстнації зазначив, що у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі № 360/3219/18 судом визнано незмістовними посилання відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин Постанови № 103 та у мотивувальній частині рішення судом було зазначено, що норми Закону № 2262-ХІІ (ч.3 ст.52, ч.2 ст.55, ч.4 ст.63) мають вищу юридичну силу, ніж норми Постанови № 103, які розвивають чи деталізують окремі положення зазначеного Закону, та не повинні суперечити положенням такого.

Апеляційний суд не погоджується з наведеними висновками та, надаючи правову оцінку, виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 2 статті 370 КАС України).

Положеннями статті 2 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, обов`язковості виконання рішень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону - за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (ст. 26 Закону №1404-VIII).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Також згідно із статтею 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З системного аналізу викладених норм слідує, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Так, судами встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ГУ ПФУ в Луганській області вимоги виконавчого документа у встановлений законом строк в повному виконані не були.

Як вже було зазначено судом вище, в якості підстави щодо неможливості виконання рішення суду у повному обсязі позивач посилається на положення Постанови № 103, якою визначено порядок проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, відсутності відповідного фінансового забезпечення Пенсійним фондом України та фактичної відсутності коштів.

Колегія суддів зазначає, що Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Також, ГУ ПФУ в Луганській області було спрямовано до Пенсійного фонду України інформацію про нараховані суми пенсійних виплат на виконання рішення суду для розгляду питаня їх погашення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649, якою затверджено «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» щодо необхідності виділення коштів за рішенням суду у справі № 360/2240/19, що здійснено в межах покладених на позивача повноважень (а.с.11 зв.).

З урахуванням встановлених у справі обставин та на підставі аналізу зазначених норм права, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання судового рішення позивачем в частині невиплати суми перерахованої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року по справі № 405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі № 814/2655/14.

Оскільки апеляційним судом встановлено обставини, які свідчать про поважність причин невиконання позивачем рішення суду, а вивчення наявних матеріалів виконавчого провадження свідчить про не відповідність дій державного виконавця положенням статті 75 Закону № 1404-VIII, постанова про накладення штрафу від 15 травня 2019 року № 58615703 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, що відповідно до вимог ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення.

При цьому скасування відповідної постанови відповідача є достатнім способом захисту прав позивача, зазначена постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень, відтак немає правових підстав визнавати незаконними дії відповідача, тому позовні вимоги задовольняються частково.

Главою 8 Розділу І КАС України регламентовано процесуальні питання, пов`язані зі сплатою судового збору та розподілом судових витрат.

За приписами ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 246, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного упраління Пенсійного фонду України в Луганській області - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 360/2240/19 - скасувати.

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення штрафу від 15 травня 2019 року в сумі 5100 грн. у виконавчому провадженні № 58615703.

В задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Галушки М.В. щодо винесення постанови про накладення штрафу від 15 травня 2019 року у виконавчому провадженні № 58615703 - відмовити.

Повне судове рішення - 28 серпня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук