Справа № 320/5010/19
Суддя: Фомін В. А.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.08.2019
Справа № 320/5010/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Фоміна В.А.,

секретаря судового засідання - Мазуріної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Індика Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову від 19 червня 2019 року серії ДПО 18 № 064027 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП винесену поліцейським СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Індик Олександром Сергійовичем.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що 19.06.2019 року він керував автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE, на 417 км автодороги Харків - Сімферополь де був зупинений працівником поліції. Після зупинки він на вимогу працівника поліції надав документи на право керування автомобілем та технічний паспорт на транспортний засіб, після чого вийшов з транспортного засобу і побачив, що у нього відпав передній номерний знак, який він підняв та поклав до багажника, щоб після перевірки установити. Працівнику поліції, який також після перевірки документів помітив, що відсутній номерний знак він пояснив що він відпав при зупинці тому що на передньому бампері автомобіля відсутні кріпижи для розташування номерного знаку і він зараз його встановить. Після чого працівник поліції заявив, що він керував транспортним засобом без переднього номерного знаку і склав протокол про адміністративне правопорушення від 19.06.2019р. за ст. 126 ч. 1 КУпАП. Після цього відносно позивача була складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає вказану постанов незаконую виходячи з наступного.

Він керував транспортним засобом без переднього номерного знака, який відпав з бампера автомобіля після зупинки автомобіля на вимогу працівника поліції.

Крім того, він не керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії чи реєстраційного документа на транспортний засіб. Також ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачає покарання за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Таким чином, він був притягнутий до відповідальності за правопорушення яке не скоював, так як в постанові в розділі суть правопорушення зазначено керував автомобілем без переднього номерного знаку, а притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка передбачає інше правопорушення.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від представника позивача - адвоката Савлука О.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, та за відсутності позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, відзиву на адміністративний позов у встановлений законом строк не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши адміністративну справу, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

У відповідності до вимог ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

Постановою ДПО18 № 064027 винесеною 19.06.2019 поліцейським СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Індиком О.С., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 170 гривень, за те, що позивач 19.06.2019 року о 13 годині 35 хвилин на 417 км. автодороги Харків-Сімферополь керував автомобілем без переднього номерного знаку, чим порушено вимоги п.п. 30.2 ПДР України /а.с.5/.

Відповідно до 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За приписами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст.268 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови ДПО18 № 064027 винесеної 19.06.2019 поліцейським СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Індиком О.С., у розділі суть правопорушення зазначено: «керування водієм ОСОБА_1 автомобілем без переднього номерного знаку, чим порушено п. 30.2 ПДР України».

Однак, у місці зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, старшим сержантом поліції Індиком О.С. зазначена санкція статті, а саме: ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка передбачає накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Таким чином судом встановлено, що поліцейським СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Індик О.С. при винесені та складенні постанови ДПО18 № 064027 від 19 червня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зазначений нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, не відповідає обставинам справи, установлених під час розгляду справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням.

Відповідно до приписів ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, для умов притягнення особи до адміністративної відповідальності з`ясуванню підлягає насамперед факт вчинення адміністративного правопорушення, який може бути встановлений не інакше як на підставі належних та допустимих доказів.

За приписами ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги зокрема до рішень суб`єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що складена відповідачем постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, оскільки містить розбіжності та не відповідає викладеним обставинам справи.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність скасування рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанови серії ДПО18 № 064027 від 19 червня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 293 КУпАП, ст. ст. 71, 161-163 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Індика Олександра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії серії ДПО18 № 064027 від 19 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, винесену поліцейським СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Індик Олександром Сергійовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.А. Фомін