Справа № 460/1169/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2019 року м. Рівне №460/1169/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - ГУ НП в Рівненській області), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача щодо проведення розрахунку розміру грошового забезпечення позивача та подання відповідних документів до Пенсійного фонду;

зобов`язати відповідача включити до вислуги років час служби та у пільговому обчисленні у відповідних спецпідрозділах МВС України та Національної поліції з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач звернувся із заявою до ГУ НП у Рівненській області, в якій просив провести розрахунок розміру його грошового забезпечення, оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Вважає, що підстав для прийняття оспорюваної відмови у відповідача не було, що вказує на її незаконність. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що для призначення пенсії за вислугу років п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" визначає, як обов`язкову вимогу наявність саме календарної вислуги, яка для позивача повинна становити 23 календарні роки і більше. Зазначає, що станом на день звільнення вислуга років позивача складає в календарному обчисленні - 21 рік 00 місяців 19 днів, а у пільговому - 24 роки 04 місяці 22 дні. Крім того, на виконання законодавства, позивачу було враховано періоди його служби оперуповноваженим відділення карного розшуку Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області та в Управлінні по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Рівненській області з розрахунку 1 рік служби за 1,5 роки, а також період його участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з розрахунку 1 місяць служби за 3 місяці. Відтак, вислуга ОСОБА_1 в пільговому обчисленні включає у себе всі періоди служби позивача за які передбачено пільгове зарахування та складає 3 роки 02 місяці 16 днів. Вважає, позовні вимоги безпідставними. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 22.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 27.06.2019 відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в письмовому провадженні.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 1978р.н., з червня 1999 року по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ України, а з 07.11.2015 службу в Національній поліції України. З травня 2016 року на посаді начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Рівненській області, з присвоєним спеціальним званням - полковник поліції (0052713) (а.с.10-16).

20.09.2017, на підставі рапорта ОСОБА_1 , свідоцтва про хворобу від 15.09.2017 №58 відповідно до п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", наказом ГУНП в Рівненській області за №210о/с звільнено зі служби в поліції - полковника поліції ОСОБА_1 , з постановкою на військовий облік у запас Збройних Сил України (а.с.9).

Згідно з даним наказом, станом на день звільнення вислуга років позивача складає: в календарному обчисленні - 21 рік 00 місяців 19 днів, у пільговому - 24 роки 04 місяці 22 дні.

Вказану вислугу років було зазначено відповідачем також і в розрахунку вислуги років на пенсію від 20.09.2017 (а.с.36-37) та в поданні про призначення пенсії від 14.02.2018 №8 (а.с.35), які було направлено до органу Пенсійного фонду.

Разом з тим, 15.02.2019 позивач звернувся до ГУ НП в Рівненській області із заявою від 13.02.2019, в якій просив провести розрахунок розміру його грошового забезпечення, оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (а.с.30).

Листом від 27.02.2019 №11/м-203 ГУ НП в Рівненській області повідомило позивача про те, що подання про призначення пенсії по інвалідності 14.02.2018 надіслане до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, на підставі якого позивачу призначена та виплачувалася пенсія на період встановлення інвалідності з 18.01.2018 по 31.01.2019, та про те, що його вислуга станом на 20.09.2017 в календарному обчисленні складає - 21 рік 00 місяців 19 днів, а у пільговому - 24 роки 04 місяці 22 дні. Умови призначення пенсії за вислугу років визначені статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб", відповідно до пункту «а» якої, пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше. Ураховуючи викладене, підстави для проведення розрахунку розміру грошового забезпечення та оформлення і подання документів для призначення пенсії відповідно до пункту «а» ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у ГУ НП в Рівненській області відсутні (а.с.31-32).

Вважаючи таку відмову протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини щодо призначання пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ), Порядком обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 (далі - Порядок №393).

Відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону незалежно від віку, якщо вони звільненні зі служби: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Разом з тим, до календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Частиною 2 статті 17 Закону №2262-ХІІ зазначено, що до вислуги років поліцейським, та іншим особам, при призначенні на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання).

Отже, вищенаведені норми діючого законодавства чітко визначають, що позивач, як особа що проходить службу в поліції, має право на призначення пенсії за вислугу років при умові наявності у нього на день звільнення вислуги 23 календарних років і більше.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача вислуга років в календарному вирахуванні склала 21 рік 00 місяців 19 днів.

Крім того, на виконання Постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 №3720-ХІІ та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 14.11.2007 №431, позивачу було враховано періоди його служби оперуповноваженим відділення карного розшуку Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області та в Управлінні по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в Рівненській області з розрахунку 1 рік служби за 1,5 роки. Разом з тим, в пільговому обчисленні позивачу, на виконання постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 та від 04.06.2014 №232, також було враховано період його участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з розрахунку 1 місяць служби за 3 місяці. Відтак, вислуга ОСОБА_1 в пільговому обчисленні включає у себе всі періоди служби позивача за які передбачено пільгове зарахування та складає 3 роки 02 місяці 16 днів.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до підпункту 4.1.6 пункту 4.1 Постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 №3720-ХІІ, стаж роботи працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби у вищезазначених підрозділах згідно з переліком посад, визначених Міністром внутрішніх справ України. Водночас, перелік посад працівників спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю органів внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 року за кожен рік служби, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.11.2007 №431.

Таким чином, твердження позивача про незарахування до його пільгового стажу період роботи у відповідних спецпідрозділах МВС України та Національної поліції з розрахунку 1 місяць служби за 1,5 місяці є необгрунтованими.

Звертаючись із позовними вимогами, позивач вважає, що у нього є право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки до його вислуги років в календарному вирахувані 21 рік 00 місяців 19 днів повинна бути додана пільгова вислуга років, що в сумарному вирахувані надає йому право на пенсію за вислугу років.

Слід зазначити, що вислуга років це особливий вид спеціального стажу окремих категорій працівників, який передбачає пільгове пенсійне забезпечення у зв`язку з утратою професійної працездатності й виходом на пенсію до настання віку, який дає прав на пенсію за віком.

Так, діючим законодавством передбачено чотири категорії працівників, які мають право не пенсію за вислугу років: - військовослужбовці, службовці та працівники органів внутрішніх справ; - працівники цивільної авіації та льотно-випробувального складу; - державні службовці, судді, працівники прокуратури і митних органів; - окремі категорії працівників та спеціалістів інших галузей народного господарства.

Працівникам органів внутрішніх справ та поліції пенсія призначається за наявності певної вислуги років служби, зазвичай незалежно від віку, інколи в сукупності з віком та іншими обставинами.

Важливою умовою для призначення пенсії за вислугу років є певний стаж роботи за спеціальністю. Однак умови призначення пенсії за вислугу років неоднакові. В одних випадках вони призначаються незалежно від віку, в інших встановлюється вік і стаж. Тривалість стажу роботи розраховується з урахуванням загальної тривалості роботи в календарному вирахуванні або загальній тривалості роботи в пільговому вирахуванні.

Отже, визначаючи умови призначення пенсій за вислугу років, законодавець визначає порядок розрахунку стажу роботи, буде це в календарному вирахуванні чи в пільговому вирахуванні.

Зі змісту п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ вбачається, що для призначення пенсії за вислугу років позивачу Закон №2262-ХІІ визначає, як обов`язкову вимогу наявність саме календарної вислуги, яка повинна становити 23 календарні роки і більше, a не її загальну тривалість у пільговому обрахуванні, як про те зазначає позивач.

При цьому, суд зазначає, що до даних правовідносин не можуть застосовуватись норми постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 №393, якою позивачу, на його думку, для призначення пенсії вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, оскільки згідно ч.4 ст.9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Оскільки приписи п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 суперечать приписам п. "а" ст.12 Закону №2262-XII, то застосуванню підлягає саме Закон №2262-XII, оскільки такий має вищу юридичну силу.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17, від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 31.01.2019 у справі №295/15121/16-а, від 22.01.2019 №295/10742/16-а, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про правомірність оспорюваної відмови відповідача, оскільки позивач не має встановленої п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ календарної вислуги років, що повинна становити 23 роки і більше.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність оспорюваної відмови підтверджено належними та допустимими доказами, а тому даний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 серпня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.