Справа № 589/2195/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 р.Справа № 589/2195/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Львівської митниці Державної фіскальної служби України на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сидорчук О.М. , м. Шостка по справі № 589/2195/19

за позовом ОСОБА_1

до Львівської митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №0659/20900/19 від 19.03.2019, винесену в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіксальної служби України - начальника Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Мухою О.С., якою громадянина України ОСОБА_1 (позивача) визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу (МК) України.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 26 квітня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю. Доводами апеляційної скарги зазначено, що позивача було повідомлено про час та місце розгляду справи поштовим відправленням з повідомленням про вручення, а також вказує, що правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, вчинене ОСОБА_2 з необережності у формі недбалості

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з постанови №0659/20900/19 від 19.03.2019 вбачається, що 16.08.2018 для здійснення митного оформлення товару «Легковий автомобіль марки ОРЕL, модель АSTRA SPORTS TOURER, тип кузова - універсал, що використовувався з 2013 р., дата першої реєстрації 01.04.2013, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, об`ємом 1686 см. куб. 81 Kw, колір чорний, колісна формула 4x2, країна походження Європейський союз» в режимі "Імпорт" у відділ митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС України було подано митну електронну митну декларацію типу IM40ДЕ UA209190/2018/024511 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунком-фактурою (Раzyma-saskaita) від 15.08.2018 серія ВLА №460346; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.04.2013 №496632514.

Згідно поданих документів продавцем товару виступала фірма UAB «ЕDGAZAS», PASESUPIO 14, KALVARIJA LT, покупцем - громадянин України ОСОБА_1 . Вартість придбаного транспортного засобу становить 2850 євро, а загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 48900,76 грн.

Разом з тим, як вказується в постанові в справі про порушення митних правил, листом Державної фіскальної служби України № 38463/7/99-99-20-02-01-17 від 11.12.2018 (вх. № 4410/8/13-70-20 від 17.12.2018) надано звернення митних органів Литовської Республіки від 22.10.2018 № (20.4/05)3В-8796 щодо проведення перевірки факту здійснення експортної поставки з території Європейського Союзу згідно експортної митної декларації № 18LTKC0100EK0D1964 від 15.08.2018 товару - легкового автомобілю марки ОРЕL, модель АSTA SPORTS TOURER, номер кузова НОМЕР_1 . Згідно з доданими до листа копіями документів встановлено, що вартість транспортного засобу при здійсненні продажу на території Європейського Союзу становила 5500 євро.

Також у постанові митний орган вказує, що сума несплачених митних платежів з урахуваннм різниці вже сплачених митних платежів станом на дату здійснення митного оформлення становить 26352 грн. 43 коп.

Як підсумок викладеного у мотивувальній частині постанови вказується: "Таким чином встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 подав органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості щодо вартості придбаного транспортного засобу, з метою ухилення від сплати митних платежів у повному розмірі".

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано взагалі будь-яких доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статею 485 МК України передбачено, що склад вказаного вище правопорушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Вказана стаття Митного кодексу України передбачає відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органів доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що зазначеною статтею передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини. В даному випадку конкретна мета, як обов`язкова ознака складу правопорушення - є намір особи неправомірно звільнитись від сплати митних платежів чи зменшити їх розмір.

Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 2 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини 5, 6 статті 264 Митного кодексу України).

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України.

Письмові докази свідчать, що під час митного оформлення транспортного засобу «Легковий автомобіль марки ОРЕL, модель АSTRA SPORTS TOURER, тип кузова - універсал, що використовувався з 2013 р., дата першої реєстрації 01.04.2013, номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, об`ємом 1686 см. куб. 81 Kw, колір чорний, колісна формула 4x2, країна походження Європейський союз» в режимі "Імпорт" у відділ митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС України було подано митну електронну митну декларацію типу IM40ДЕ UA209190/2018/024511 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунком-фактурою (Раzyma-saskaita) від 15.08.2018 серія ВLА №460346; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 01.04.2013 №496632514.

Згідно поданих документів продавцем товару виступала фірма UAB «ЕDGAZAS», PASESUPIO 14, KALVARIJA LT, покупцем - громадянин України ОСОБА_1 Вартість придбаного транспортного засобу становить 2850 євро.

Будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів відсутні, як і докази того, що позивач був обізнаний про оформлення експорту в країні-відправлення із зазначенням іншої (вищої) ціни вказаного автомобіля.

Так, підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил стали документи, надані митними органами Литовської Республіки, які містять невідповідності з документами, наданими позивачем для митного оформлення транспортного засобу на території України, щодо вартості транспортного засобу.

Однак, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запитів компанії, яка фігурує відправником товару у документах, наданих митними органами Литовської Республіки, а тому отримані від митних органів Литовської Республіки документи, на переконання суду апеляційної інстанції, не є достатніми, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Відповідно до ст. 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Статтею 489 Митного кодексу України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ч.1 ст. 495 Митного кодексу України).

Відповідно до ст. 498 Митного кодексу України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Згідно з ч.1 ст. 522 Митного кодексу України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481, 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Відповідно до ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про сповіщення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів.

Також в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення відсутні відомості, коли постанова вручена (надіслана) позивачу.

Таким чином, системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що митним законодавством регламентовано чіткий та послідовний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

При цьому, наведені правові норми, закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі на участь у розгляді її справи, також містять й певні застереження, націлені на попередження зловживання особою такими правами та на забезпечення належної реалізації митними органами наданих їм повноважень, а саме розгляд адміністративної справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, однак лише у випадку, якщо є дані про своєчасне сповіщення про місце, час та дату її розгляду і від неї не надійшло клопотання про перенесення справи.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач не був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, доказів того, що відповідач застосовував можливі міри сповістити позивача про розгляд матеріалів справ про порушення митних правил щодо нього, до суду не надано.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.07.2019 року по справі № 589/2195/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 27.08.2019 року