Справа № 810/292/17
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

16 серпня 2019 року м. Київ № 810/292/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора Тимофєєва Олександра Анатолійовича,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Житлово-будівельний кооператив "Нектарний"

Виконавчий комітет Обухівської міської ради

ОСОБА_4

ОСОБА_2

ОСОБА_3

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державного реєстратора Тимофєєва Олександра Анатолійовича (далі - відповідач), Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово", в якому просить суд:

- визнати дії державного реєстратора Тимофєєва Олександра Анатолійовича по реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 , протиправними;

- визнати протиправним рішення державного реєстратора Тимофєєва Олександра Анатолійовича про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 , яке було прийнято 28 листопада 2016 року за індексним номером 32592246 (реєстраційний номер квартири АДРЕСА_1 116);

- скасувати рішення державного реєстратора Тимофєєва Олександра Анатолійовича про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 , яке було прийнято 28 листопада 2016 року за індексним номером 32592246 (реєстраційний номер квартири АДРЕСА_1 116).

Ухвалами Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 відкрито провадження в адміністративній справі № 810/292/17, закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Житлово-будівельний кооператив "Нектарний".

Ухвалою суду від 28.03.2017 зупинено провадження у справі, яке поновлено ухвалою від 18.07.2017.

Ухвалою суду від 18.07.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" залишено без розгляду та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Обухівської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 18.07.2017 зупинено провадження у справі, яке поновлено ухвалою суду від 10.04.2018.

Ухвалою суд від 10.04.2018 поновлено провадження у справі та у зв`язку із набуттям чинності 15.12.2017 Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, згідно з яким КАС України викладений в новій редакції, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання 10.04.2018 сторони по справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштих відправлень та поштові конверти, які повернулись від адресатів, яким надсилались за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Від відповідача 24.01.2018 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. У свою чергу, представник позивача 10.04.2018 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно із частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи неявку сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, заяву представника позивача та клопотання відповідача, суд дійшов висновку про подальший розгляд даної справи у письмовому провадженні на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у цій справі підлягає закриттю з таких підстав.

Як бвачається із позовної заяви, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що є членом кооперативу ЖБК «Нектраний». ЖБК "Нектарний" після закінчення будівництва мав право власності на багатоквартрний будинок № АДРЕСА_3 , в тому числі на вкартиру № НОМЕР_1. Водночас, позивачу стало відомо, що дана квартира оформлена за ОСОБА_4 . При цьому, на думку позивача, державний реєстратор протиправно прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 , так як не мав всіх документів, а тому повинен був прийняти рішення про зупинення розгляду заяви, а отже, його дії є протиправними.

Обставини правомірності набуття Житлово-будівельним кооперативом "Нектарний" статусу замовника будівництва цього житлового будинку, здійснення будівництва за рахунок коштів кооперативу є спірними та не визнаються іншими особами.

Як вбачається з ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.11.2016 у справі № 826/11997/15 (касаційне провадження № К/800/12586/16), у червні 2015 року ПрАТ "СУБП "Богдан" звернулося до суду з адміністративним позовом до ДАБІ України, Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, Реєстраційної служби Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання протиправним та скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкту до експлуатації "Будівництво багатоквартирного житлового будинку, секції № 2, 3 із вбудованими приміщеннями громадського призначення по АДРЕСА_2, про визнання протиправним та скасування свідоцтва про право власності на багатоквартирний житловий будинок із вбудованими приміщеннями громадського призначення, що побудований за адресою: АДРЕСА_3 , видане Житлово-будівельному кооперативу "Нектарний" та про скасування реєстрації права власності за Житлово-будівельним кооперативом "Нектарний" на багатоквартирний житловий будинок із вбудованими приміщеннями громадського призначення, що побудований за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, право власності на всі квартири у будинку НОМЕР_3 оскаржується власниками. Таким чином, у справі, що розглядається, спір стосується не стільки правомірності дій державного реєстратора щодо реєстрації квартири, скільки правомірності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (квартири АДРЕСА_2 ), тобто права цивільного, а відтак, цей спір є приватним, а не публічно-правовим.

Так, в межах адміністративної юрисдикції суд надає оцінку правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій, тобто, у даній справі - перевіряє дотримання реєстратором законодавства при здійсненні реєстрації права власності та не може вирішувати спір про наявність або відсутність у особи права власності на об`єкт нерухомого майна, правомірність набуття якого не визнається та оспорюється іншими особами. Тобто, надати відповідну оцінку правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при здійсненні реєстрації права власності на нерухомість адміністративний суд може лише за умови, що право власності на таку нерухомість є визнаним, підтвердженим та ніким не оспорюється.

В протилежному ж випадку, у разі наявності між сторонами спору про право власності на об`єкт нерухомого майна, який підлягає реєстрації, тобто спору про право цивільне, відповідна справа підлягає розгляду в порядку господарського або цивільного судочинства, в залежності від суб`єктного складу сторін.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адмінітсративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Наведене узгоджується і з положеннями ст. 2, 4, 19 чинного Кодексу адмінітсративного судочинства України, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Предметом спору у цій справі є скасування рішення державного реєстратора з проведення реєстраційних дій та прийняття рішень про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомості на квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 . Спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право, що виключає розгляд справи в цій частині позовних вимог у порядку адміністративного судочинства.

Тобто спірні правовідносини стосуються набутого ОСОБА_4 права власності на об`єкт нерухомого майна, і в разі скасування оскаржуваного рішення, майнові права цієї особи можуть бути порушені. Тому цей спір не є публічно-правовим, а має вирішуватись з урахуванням суб`єктного складу за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Таку правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 31 січня 2017 року № 21-1237а16 та від 20 вересня 2017 року № 814/3454/14, в яких суд дійшов висновку, що спір, предметом якого є право управління майном та право власності на нього, не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи), наведене в п. 1 ч.1 ст. 3 КАС України. Компетенція адміністративних судів, установлена ст. 17 КАС України, на цей спір не поширюється.

Скасування рішення державного реєстратора з проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, на підставі яких ОСОБА_4 отримав право власності, обов`язково будуть впливати на його майнові права, оскільки питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено реєстрацію, обов`язково постане перед судом, який буде вирішувати цей спір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 810/2421/16.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адмінітсративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з вимогами частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у цій справі та роз`яснити позивачеві право на звернення до суду з аналогічними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження в адміністративній справі № 810/292/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Тимофєєва Олександра Анатолійовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Житлово-будівельний кооператив "Нектарний", Виконавчий комітет Обухівської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Копії ухвали про закриття провадження у справі надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.