Справа № 824/468/19-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/468/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність, дії та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові, з урахуванням нової редакції позову від 20.05.2019 р., позивач просить суд прийняти рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 страхового стажу за період роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. в Ленінському РК ЛКСМУ та заробітної плати відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року, довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 року та довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради №217 від 01.04.2019 р. про заробітну плату з ТОВ «Поліс» за період роботи з 1995р. по 1998р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №19 від 30.05.2018 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області при визначенні розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врахувати ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. в Ленінському РКЛКСМУ, заробітну плату відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року за період роботи з 1995 р. по 1999 р., довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 року за період роботи з 1995 р. по 1999 р. і довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради №217 від 01.04.2019 р. про заробітну плату з ТОВ «Поліс» за період роботи з 1995 р. по 1998 р. та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення - з 05.05.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказувала, що з 05.05.2018 р. отримує пенсію за віком, де страховий стаж було визначено відповідачем 37 років 2 місяці. Однак, при призначені пенсії відповідачем протиправно не прийнято довідки про заробітну плату ОСОБА_1 в Ленінському РКЛКСМУ, БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К», ТОВ «Аптека «Біокон» та ТОВ «Поліс», у звязку із тим, що форма вказаних довідок не відповідає затвердженій ПФУ формі. Позивач вказує, що подані довідки були видані раніше і їх форма відповідає законодавству, що діяло на момент їх видачі. Після призначення з 05.05.2018 р. та отримання першої пенсійної виплати позивач встановила, про неврахування відповідачем вказаних довідок при призначенні пенсії, у звязку із чим звернулась до пенсійного органу із зверненням щодо розяснення з приводу розрахунку розміру пенсії. Відповідачем надано відповідь від 25.10.2018 р. на вказане звернення, де зазначено, що пенсійний орган не врахував частину страхового стажу та не врахував заробітну плату, отриману в Ленінському РКЛКСМУ, БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К», ТОВ «Аптека «Біокон» та ТОВ «Поліс», у звязку із відсутністю в архівних установах первинних документів. Однак, позивач стверджує, що вказані обґрунтування є безпідставними, оскільки відсутність в архівних установах первинних документів не залежить від волі позивача та не може бути підставою для відмови у врахуванні цих доходів при розрахунку пенсії.

Також позивач зазначає, що з відповіді відповідача від 25.10.2018 р. повідомлено про зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи на ТОВ «LT-Елта», після чого страховий стаж визначено 38 років 5 місяців. Однак, після збільшення страхового стажу було зменшено середньомісячний коефіцієнт заробітку з 1,19703 до 1,08796, що призвело до зменшення розміру пенсії з 2912,38 грн до 2757,28 гривень. На підставі вказаних дій, відповідачем було протиправно утримано з пенсії позивача 914,11 грн переплати.

У звязку із вказаним, позивач просив суд задовольнити позов.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просило у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. У відзиві пенсійним органом зазначено про безпідставність позовних вимог, оскільки при призначенні пенсії обчислено страховий стаж позивача - 37 років 2 місяці. Після призначення пенсії з Трудового архіву Чернівецької міської ради надійшла довідка про підтвердження періодів роботи ОСОБА_1 в ТзДВ «LT-Елта» з 14.10.1992 р. 30.09.1995 р. та з 01.10.1995 р. 30.08.1996 року. На підставі вказаного, виникли підстави для перерахунку страхового стажу позивача з дати призначення пенсії ОСОБА_1 05.05.2018 року. При перерахунку пенсії, пенсійним органом обрано найбільш вигідний варіант розрахунку пенсії за наявними документами для обчислення пенсії, після якого встановлено, що розмір пенсії, з урахуванням перерахованого стажу з 05.05.2018 р. повинен становити 2757 гривень. У звязку із вказаним, пенсійним органом встановлено переплату пенсії позивачу в розмірі 914,11 грн, яка була утримана за рахунок пенсійних нарахувань ОСОБА_1. Крім того, відповідач зазначає про безпідставність вимог позивача про зарахування до страхового стажу періоду роботи в БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К», ТОВ «Аптека «Біокон» та ТОВ «Поліс», у звязку із тим, що надані позивачем довідки з вказаних підприємств не відповідають формі визначеній Порядком надання та офоромлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» №22-1 від 25.11.2005 року. Також відповідач вважає безпідставними вимогами позивача про зарахування до страхового стажу періоду роботи в Ленінському РКЛКСМУ, оскільки при внесені запису до трудової книжки позивача, про звільнення з роботи 17.06.1984 р., установою не дотримано вимог законодавства, що потребувало підтвердження вказаного стажу іншими первинними документами. Згідно з отриманою довідкою Державного архіву Чернівецької області від 10.07.2018 р. не підтверджено дату звільнення ОСОБА_1 з роботи в Ленінському РКЛКСМУ.

З вказаних підстав, пенсійний орган просив суд відмовити у задоволені позову.

24.05.2019 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено засідання по справі на 25.07.2019 року.

13.06.2019 року до суду від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні 25.07.2019 р. позивач та представник позивача просили суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача, у зв'язку із його необґрунтованістю. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд задовольнити заявлене клопотання. Ухвалою суду від 25.07.2019 р. відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача про залишення без розгляду адміністративної справи.

Крім того, в судовому засіданні 25.07.2019 р. позивач та представник позивача підтримали заявлений позов, в той час як представник відповідача заперечував проти його задоволення. На підставі заяв учасників справи суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оцінивши повідомлені учасниками справи обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття судового рішення і приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивачу з 05.05.2018 р. призначено пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» враховано страховий стаж 37 років 2 місяці та призначено розмір пенсії в сумі 2912,98 гривень. (а.с. 41).

До матеріалів справи додано довідки про заробітну плату ОСОБА_1 від 22.02.2000 р. ТОВ «Аптека «Біокон» за період травень 1999 р. - лютий 2000 р., від 01.10.2001 р. БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» за період жовтень 1995 р. - вересень 1996 року. (а.с. 24-25).

Згідно довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради від 29.03.2018 р. вказано, що не надходили на зберігання довідки про заробітну плату ОСОБА_1 з ТОВ «Аптека «Біокон» та БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К». (а.с. 26).

Матеріали справи містять копію з наказу БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» №К-1 від 01.10.1995 р. про призначення заступником директора ОСОБА_1 з 01.10.1995 р. та копію наказу №К-9 від 01.10.1996 р. звільнення за згодою сторін позивача. (а.с. 43-44 ).

Також позивачем до матеріалів справи додано викопіювання з головної книги БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» з розрахунками по заробітній платі та книгу нарахування заробітної плати з жовтня 1995 р. по вересень 1996 року. (а.с. 45-51, 61-85).

До матеріалів справи додано архівні довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради від 01.04.2019 р., де вказано, що ОСОБА_1 працювала заступником директора з питань маркетингу у ТОВ «Поліс» з 08.08.1995 р. по 31.10.1998 р. та отримувала заробітну плату. (а.с. 52-53).

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_1. (а.с. 15-23).

08.06.2018 р. позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про врахування для призначення пенсії ОСОБА_1 довідки про заробітну плату, які не були враховані пенсійним фондом під час призначення пенсії, а саме: ТзДВ «LT-Елта», ТОВ «Поліс», БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К», ТОВ «Вітафарм», ТзОВ «Біокон». (а.с. 11).

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 25.10.2018 р. повідомлено про перерахунок пенсії позивачу з 05.05.2018 р. згідно рішення №19 від 30.05.2018 р., у звязку із зарахуванням до трудового стажу позивача періоду роботи в ТзДВ «LT-Елта». При цьому було змінено оптимальний варіант заробітку для розрахунку пенсії, після якого встановлено, що розмір пенсії з 05.05.2018 р. позивача повинен становити 2757,28 гривень. (а.с. 42). Крім того, пенсійний орган повідомив позивача про наявність надміру виплачених пенсійних виплат за період з 05.05.2018 р. по 31.10.2018 р. в розмірі 914,11 грн, які підлягають поверненню. (а.с. 12-14).

Також, 03.05.2019 р. пенсійний фонд повідомив позивачу про неможливість проведення обчислення трудового стажу за період роботи в Ленінському РКЛКСМУ з 02.10.1978 р. по 07.06.1984 р., оскільки при внесені запису в трудову книжку організацією зроблено виправлення номеру наказу, без належного засвідчення такого виправлення. (а.с. 54-55).

До матеріалів справи позивачем додано копію з протоколу №13 засідання бюро Ленінського РКЛКСМУ від 20.05.1982 р., де містяться відомості про декретну відпустку ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1 у травні 1982 р., із зазначенням роботи завідуючий сектору обліку членів ВЛКСМ комітету комсомолу обєднання «Промтовари». Також матеріали справи містять профспілковий квиток позивача та свідоцтво про шлюб ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_1. (а.с. 56-60).

Відповідачем додано до матеріалів справи довідку Державного архіву Чернівецької області від 17.07.2018 р. №501, де вказано, що документи ТзДВ «LT-Елта» за 1994-1999 рр., БФ ЗАТ «Теофарм» за 1995-1996 рр., ТОВ «Вітафарм» за 1996-1999 рр. та ТОВ «Поліс» за 1998 р. на зберігання до архіву не надходили, що унеможливлює видати архівну довідку про стаж роботи та заробітну плату позивача. Також додано довідку архіву Чернівецької області від 10.07.2018 р. де вказано про відсутність відомостей про звільнення позивача з Ленінського РКЛКСМУ та нарахування заробітної плати за 1983-1984 роки. (а.с. 118-120).

Спірні правовідносини полягають у перевірці правомірності дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 05.05.2018 р. страхового стажу за період роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. в Ленінському РК ЛКСМУ, заробітної плати відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року, довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 р., довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради №217 від 01.04.2019 р. про заробітну плату з ТОВ «Поліс» за період роботи з 1995 р. по 1998 р. та правомірність прийняття відповідачем рішення №19 від 30.05.2018 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року N 1788-XII; Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року N 1058-IV; Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до цього Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року N 1788-XII (далі Закон N 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон N 1788-XII спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон N 1788-XII гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв'язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону №1058 пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до цього Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000 р., а починаючи з 01.07.2000 р. індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

Пунктом 2.10 Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Відповідно до п.4.2 Порядку, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видач.

Згідно з приписами ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року N 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто, саме на Пенсійний фонд покладено обов'язок щодо здійснення виплат пенсій з урахуванням вимог пенсійного законодавства, а також щодо контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, що виключає можливість виплати пенсій, виплата яких не передбачена чинним законодавством, навіть за умови послідуючого відшкодування відповідних втрат Пенсійного фонду сторонніми особами.

Таким чином, підставою для призначення пенсії є відповідні записи у трудовій книжці, для розрахунку стажу та довідки про заробітну плату, видані підприємствами, установами, організаціями або трудовими архівами на підставі первинних документів.

Судом встановлено що для призначення пенсії за віком з 05.05.2018 р. відповідачем не були враховані стаж набутий позивачем в Ленінському РКЛКСМУ та заробітну плату, отриману в БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К», ТОВ «Аптека «Біокон» та ТОВ «Поліс».

Згідно записів в трудовій книжці позивача підтверджено період роботи в Ленінському РК ЛКСМУ з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. При цьому, в трудовій книжці містяться виправлення в частині зазначення дати звільнення та наказу про звільнення. Нижче вказаного запису, зроблено відмітку «виправленому вірити» та зазначено дату 17.06.1984 року. Однак, відповідач відмовляється зарахувати до страхового стажу позивача вказаний період роботи, оскільки відмітка щодо виправлення в трудовій книжці зроблено лише в частині виправлення дати звільнення позивача.

Суд вважає безпідставним не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. в Ленінському РК ЛКСМУ, оскільки вказаний період роботи ОСОБА_1 підтверджено записами в трудовій книжці позивача та копією з протоколу №13 засідання бюро Ленінського РКЛКСМУ від 20.05.1982 року. Суд вважає безпідставними твердження пенсійного органу про неврахування вказаного періоду, з підстав того, що при внесені запису в трудову книжку організацією зроблено виправлення номеру наказу, без належного засвідчення такого виправлення. На думку суду, допущення організацією формальних порушень під час заповнення трудової книжки не може слугувати достатньою підставою для позбавлення права позивача на зарахування до трудового стажу періоду відпрацьованої роботи. Крім того, відсутність в архівних установах первинних документів про роботу позивача в Ленінського РКЛКСМУ роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. не може бути підставою для неврахування вказаного періоду роботи позивача до її страхового стажу. А тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Також, згідно записів в трудовій книжці позивача підтверджено період роботи в БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» з 01.10.1995 р. по 01.10.1996 р. та в ТОВ «Аптека «Біокон» з 01.09.1999 р. по 22.02.2000 року. Щодо періоду роботи ОСОБА_1 у ТОВ «Поліс» судом встановлено, що позивач з 08.08.1995 р. по 31.10.1998 р. працювала за сумісництвом у ТОВ «Поліс», у звязку із чим в трудовій книжці позивача відсутні записи про роботу у вказаний період на даному підприємстві. Однак, до матеріалів справи додано архівні довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради від 01.04.2019 р., де вказано, що ОСОБА_1 працювала заступником директора з питань маркетингу у ТОВ «Поліс» з 08.08.1995 р. по 31.10.1998 р. та отримувала заробітну плату, що підтверджується довідкою від 01.04.2019 р. №217.

При цьому, пенсійному органу надавались довідки про заробітну плату позивача з БФ ЗАТ «Теофарм» Аптека Т і К від 01.10.2001 року, довідки про заробітну плату з ТОВ «Аптека «Біокон» від 22.02.2000 р. та архівні довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради від 01.04.2019 р., де вказано, що ОСОБА_1 працювала заступником директора з питань маркетингу у ТОВ «Поліс» з 08.08.1995 р. по 31.10.1998 р. та отримувала заробітну плату, що підтверджується довідкою від 01.04.2019 р. №217.

Суд звертає увагу, що відповідачем безпідставно не взято до уваги при призначенні пенсії вказані довідки, з мотивів невідповідності вказаних довідок формі, яка затверджена Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до цього Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Суд наголошує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про недостовірність записів у вказаних вище довідках про заробітну плату та записів у трудовій книжці позивача, а тому заробітна плата за вказаний період з даних підприємств безпідставно не взяті до уваги під час розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 при призначенні пенсії з 05.05.2018 року. Крім того, суд звертає увагу, що відсутність в архівних установах первинних документів про розміри заробітної плати ОСОБА_1 не може бути єдиною обставиною для відмови у врахуванні цих доходів при розрахунку пенсії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що пенсійний орган допустив протиправну бездіяльність щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 страхового стажу за період роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. в Ленінському РК ЛКСМУ та заробітної плати відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року, довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 року та довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради №217 від 01.04.2019 р. про заробітну плату з ТОВ «Поліс» за період роботи з 1995р. по 1998року.

При цьому, суд звертає увагу, що в прохальній частині позову позивач просить суд зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області при визначенні розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врахувати ОСОБА_1 заробітну плату відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року за період роботи з 1995 р. по 1999 р., довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 року за період роботи з 1995 р. по 1999 року. Однак, як встановлено судом, відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року підтверджено оплату за роботу в період жовтень 1995 р. - вересень 1996 р., а відповідно до довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 року оплату за роботу в період травень 1999 р. - лютий 2000 року.

Таким чином, твердження позивача про врахування заробітної плати за період роботи у вказаних організаціях з 1995 р. по 1999 р. є необґрунтований, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню з врахуванням періоду, який підтверджено матеріалами справи.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №19 від 30.05.2018 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, при призначенні пенсії позивачу з 05.05.2018 р. відповідачем було враховано страховий стаж 37 років 2 місяці та визначено розмір пенсії в сумі 2912,98 гривень. Згідно рішення №19 від 30.05.2018 р., позивачу проведено перерахунок пенсії з 05.05.2018 р., у звязку із зарахуванням до трудового стажу позивача періоду роботи в ТзДВ «LT-Елта». При цьому було змінено оптимальний варіант заробітку для розрахунку пенсії, після якого встановлено, що розмір пенсії з 05.05.2018 р. позивача повинен становити 2757,28 гривень.

Однак, суд не погоджується з такими діями відповідача та прийнятим рішенням №19 від 30.05.2018 р., оскільки згідно з вимогами ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд.

Пенсійний орган, після призначення пенсії з 05.05.2018 р. встановив наявність підстав додаткового зарахуванням до трудового стажу позивача періоду роботи в ТзДВ «LT-Елта». Однак, при цьому стає незрозумілим, з яких підстав було змінено оптимальний розрахунок заробітної плати позивача, що фактично призвів до зменшення розміру її пенсії. Суд наголошує, що надавши довідки про роботу в ТзДВ «LT-Елта» та отриману заробітну плату, позивач не зверталась до пенсійного органу із заявою про розрахунок розміру пенсії на підставі конкретного періоду отриманого страхового стажу. Таким чином, обовязок визначення оптимального розрахунку заробітної плати позивача за весь період страхового стажу, покладено на пенсійний орган. При цьому, суд вважає, що за умови збільшення страхового стажу, розмір пенсії не може зменшуватись, а тому рішення пенсійного органу №19 від 30.05.2018 р. про перерахунок пенсії із визначенням оптимального розрахунку заробітної плати в сторону зменшення, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність вчинених дій щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 з 05.05.2018 р. страхового стажу за період роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. в Ленінському РК ЛКСМУ, заробітної плати відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року, довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 року, довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради №217 від 01.04.2019 р. про заробітну плату з ТОВ «Поліс» за період роботи з 1995р. по 1998р. та правомірність прийняття рішення №19 від 30.05.2018 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 страхового стажу за період роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. в Ленінському РК ЛКСМУ та заробітної плати відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року, довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 року та довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради №217 від 01.04.2019 р. про заробітну плату з ТОВ «Поліс» за період роботи з 1995р. по 1998р.;

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №19 від 30.05.2018 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1.

4. Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області при визначенні розміру пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» врахувати ОСОБА_1 страховий стаж за період роботи з 02.10.1978 р. по 17.06.1984 р. в Ленінському РКЛКСМУ, заробітну плату відповідно до довідки БФ ЗАТ «Теофарм» «Аптека Т і К» б/н від 01.10.2001 року за період роботи жовтень 1995 р. - вересень 1996 р., довідки ТОВ «Аптека «Біокон» б/н від 22.02.2000 року за період роботи травень 1999 р. - лютий 2000 р. і довідки Трудового архіву Чернівецької міської ради №217 від 01.04.2019 р. про заробітну плату з ТОВ «Поліс» за період роботи з 1995 р. по 1998 р. та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення - з 05.05.2018 року.

5. В решті позову відмовити.

6. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1152,60 грн згідно платіжної квитанції №0.0..1 від 25.04.2019 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код РНОКПП НОМЕР_1)

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вул. Оренбурзька, 7А, м. Чернівці, 58022, ).

Суддя Брезіна Т.М.