Справа № 706/855/19
Суддя: Олійник М. Ф.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 706/855/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Лещенко О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 4 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Кричківського Михайла Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника СРПП № 4 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Кричківського М.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Просив скасувати постанову відповідача від 01.06.2019 р. у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.177 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

У подальшому уточнив позовні вимоги та просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити. Неточність у позовній заяві пояснив нечітким, нерозбірливим почерком особи, яка складала постанову про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позову посилався на те, що 01.06.2019 р. начальником СРПП № 4 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Кричківським М.М. винесено стосовно нього постанову НК № 890447 у справі про адміністративне правопорушення. У постанові відповідач стверджує, що ним порушено п.16.10 ПДР. Йому інкримінується те, що при русі по вул. Івана Франка в м. Турка Львівської області при виїзді на головну дорогу не зупинився перед знаком 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено", а проїхав за знак на відстань до двох метрів і зупинився перед лінією, що розділяла межі дороги, оскільки перед знаком не було видимості автодороги, що і було пояснено інспектору. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Постанову винесено на місці вчинення правопорушення та відразу після того, як правопорушення ніби то було вчинено. За таких умов він не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою тощо. Нескладення відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості висловити свою незгоду, оскільки ніде, крім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень відповідачем у нього не відбиралося. До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів тощо.

Відповідачем начальником СРПП № 4 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Кричківським М.М. відзив на адміністративний позов наданий не був. Від Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області до суду лише надійшли повідомлення відповідача на адресу суду та відеодиск із матеріалами фіксації правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Пояснив також, що в разі зупинки перед знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» не забезпечувалась би видимість головної дороги, тому з метою забезпечення безпеки дорожнього руху він продовжив рух до розмежування доріг. Місце встановлення дорожнього знаку не відповідає вимогам ДСТУ, оскільки не забезпечується видимість транспортних засобів, які рухаються автомобільною дорогою, що перетинається. У подальшому на цьому місці була нанесена розмітка - «стоп - лінія», яка знаходиться за знаком 2.2., безпосередньо перед дорогою, що перетинається. У день коли сталася подія він зупинився за знаком, але перед уявною розміткою перед дорогою, що перетинається.

Відповідач начальник СРПП № 4 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Кричківський М.М. у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача.

Свідок ОСОБА_2 , яка перебувала в автомобілі як пасажир разом з позивачем ОСОБА_1 під час події, у судовому засіданні надала аналогічні вступному слову позивача показання.

Заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази: копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №890447 від 01.06.2019 р., інші письмові докази, фотокартки місця події, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії НК № 890447 від 01.06.2019 р., винесеною відповідачем начальником СРПП № 4 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Кричківським М.М., на позивача ОСОБА_1 було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зокрема, за те, що 01.06.2019 р. о 07 год. 55 хв. позивач, керуючи автомобілем «Ауді А-4», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», не зупинився біля знаку, а поїхав далі.

Вказана вище постанова повинна бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрите з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2019 р. о 07 год. 55 хв. позивач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ауді А-4», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із сторони с. Завадівки Турківського району в напрямку м. Турки.

На перехресті даної дороги із автодорогою Н-13 Львів - Самбір - Ужгород він не зупинився перед дорожнім знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а зупинився безпосередньо перед дорогою, яку мав перетинати.

Розмітка 1.12 (стоп-лінія) станом на 01.06.2019 р. у даному місці була відсутня.

Зупинка водієм не перед дорожнім знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а безпосередньо перед дорогою, яку він мав перетинати, обґрунтована ним тим, що зупинка перед дорожнім знаком не забезпечувала видимості транспортних засобів, які рухались по дорозі, яку він мав перетинати, тобто не забезпечувала безпеки руху транспортних засобів.

Суд погоджується з вказаним твердженням позивача.

З наданих позивачем фотокарток місця події можна зробити висновок, що дійсно зупинка водія перед дорожнім знаком не забезпечувала видимості транспортних засобів, які рухались по дорозі, яку водій мав перетинати.

Тому з метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій був вимушений зупинитись безпосередньо перед дорогою, яку мав перетинати.

Позивачем також надані фотокартки місця події станом на 02.08.2019 р., з яких вбачається, що розмітка 1.12 (стоп-лінія) на цей час вже була нанесена безпосередньо перед дорогою, яку мав перетинати водій. Позивач ОСОБА_1 01.06.2019 р. зупинився уявно в місці нанесення розмітки 1.12 (стоп-лінія).

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 при цьому діяв у стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Позивач був вимушений зупинитись безпосередньо перед дорогою, яку мав перетинати, а не перед дорожнім знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», для усунення небезпеки більш серйозного правопорушення, оскільки для нього була відсутня видимість транспортних засобів, які рухались по автомобільній дорозі, що він мав перетнути.

Суд також враховує, що відповідно до п. 10.4.3. ДСТУ 4100:2014. «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» знак 2.2 потрібно встановлювати в місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, забезпечено видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається.

У даному випадку, враховуючи відсутність станом на 01.06.2019 р. розмітки 1.12 (стоп-лінія), вимоги ДСТУ дотримані не були.

Внаслідок зупинки водія безпосередньо перед дорогою, яку мав перетинати, а не перед дорожнім знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», шкоди іншим учасникам дорожнього руху, іншим особам заподіяно не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відповідача відсутні докази протиправності діяння ОСОБА_1 . Таким доказом не може бути відеозапис з місця події, наданий відповідачем і який в силу ч. 2 ст. 77 КАС України не може бути визнаний доказом у справі. Він лише підтверджує те, що вказав позивач у позовній заяві та у судовому засіданні.

Крім того, відповідачем не спростовано тверджень позивача про те, що розгляд справи проводився з порушенням його прав, відповідач не роз`яснив йому його права та обов`язки, порушено його право на правову допомогу.

Тому суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута відповідачем з порушенням вимог ст. 268 КУпАП (особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, була позбавлена можливості скористатись правами, передбаченими цією статтею), а також з порушенням вимог ст. 279 КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення (позивачу не були роз`яснені права та обов`язки, не була заслухана особа, яка бере участь у розгляді справи, не були досліджені докази, не вирішувались клопотання).

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. У той же час відповідачем на позивача ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з п. 4 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з вчиненням дії особою в стані крайньої необхідності.

Враховуючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 01.06.2019 р. винесена з порушенням норм права, відповідачем не доведена правомірність свого рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення,остання повинна бути скасована, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрите.

Керуючись ст.ст. 18, 122 ч. 1, 247 п. 4, 268, 279, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 2 ч. 1, 77 ч. ч. 1, 2, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до начальника СРПП № 4 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Кричківського Михайла Миколайовича (82500, Львівська область, Турківський район, м. Турка, вул. В. Стуса, 14) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії НК № 890447 від 01.06.2019 року, винесену начальником СРПП № 4 Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області Кричківським Михайлом Миколайовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.Ф. Олійник