Справа № 820/5225/15
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2019 р.Справа № 820/5225/15
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриз МТ" про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року по справі № 820/5225/15

за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

до Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод"

третя особа Головне управління Державного казначейства України в Харківській області

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року залишений без задоволення позов Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби) до Приватного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод", третя особа Головне управління Державного казначейства України в Харківській області про стягнення податкового боргу.

На зазначену постанову суду Товариство з обмеженою відповідальністю "Бриз МТ" 12.03.2019 р. подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, де зазначено, що про оскаржуване рішення апелянт дізнався з відповіді ПАТ "Харківський тракторний завод" в лютому 2019р. У розгляді справи участі не приймав, на його адресу копія судового рішення не надходила.

В судовому засіданні представник ТОВ "Бриз МТ" підтримав клопотання.

Представник офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби заперечував проти задоволення клопотання, зазначив , що ТОВ"Бриз МТ", як кредитор ПАТ "Харківський тракторний завод", мав знати з ухвал господарського суду Харківської області від 10.01.2019, 26.07.2017, 14.07.2016 про затвердження плану досудової санації, яка містить інформацію про постанову Харківського апеляційного суду від 08.12.2015 р. у справі № 820/5225/15, якою з відповідача стягнуто заборгованість перед державою за кредити, надані підприємству під державні гарантії.

Дослідивши матеріали справи та доводи клопотання апелянта про поновлення строку на подання апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що постанову суду першої інстанції проголошено 22.07.2015 р., а повний текст рішення складений 27.07.2015 р. Апеляційну скаргу апелянтом подано 12.03.2019 р.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017 р.) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 р.) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В той же час, оскільки апелянт участі у розгляді справи не брав, повний текст постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 р. на його адресу не направлявся та відповідно ним не отримувався. Про існування вказаної постанови апелянт дізнався 26.02.2019 р., після отримання від ПАТ "Харківський тракторний завод" відповіді на запит ТОВ "Бриз МТ".

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017 р.) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ТОВ "Бриз МТ" зазначив, що він є кредитором ПАТ «Харківеький тракторний завод», в межах справи № Б-39/109-07 про банкрутство ПАТ «Харківський тракторний завод» розмір вимог якого становить 70063212,31 грн. та включений до четвертої черги погашення. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.10.2014 р. у справі № Б-39/109-07, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2014 р. та постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015 р., затверджено мирову угоду між боржником, а саме АТ «ХТЗ» та кредиторами, в тому числі ТОВ «Бриз МТ».

ТОВ «Бриз МТ» 18.02.2019 р. на адресу ПАТ «Харківський тракторний завод» направлено запит про надання інформації щодо можливості ПАТ «Харківський тракторний завод» вчасно виконати умови вищезазначеної мирової угоди та погасити заборгованість перед ТОВ «Бриз МТ», а 26.02.2019 р. на адресу апелянта надійшла відповідь ПАТ «Харківський тракторний завод» зі змісту якої слідує, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 49749873 щодо примусового виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.12.2015 в справі № 820/5225/15, а тому виконання умов мирової угоди у справі про банкрутство є практично неможливим.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень КАС України (в редакції, що діє з 15.12.2017 р.) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КАС України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 р.) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

В матеріалах справи докази щодо дати отримання копії рішення суду першої інстанції відсутні.

Органом ДФС не надано доказів прийняття участі апелянтом в розгляді господарським судом Харківської області справ з приводу санації відповідача, направлення на адресу апелянта та отримання ним судових рішень вказаної категорії.

При цьому, апелянт зазначив, що не приймай участі у розгляді господарським судом вказаних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Колегія суддів зазначає, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Наведене свідчить про те, що скаржник, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією висловленою в ухвалі Верховного Суду від 01 березня 2019 року у справі №175/2292/18-а (2а/175/34/18).

В той же час, колегія суддів зазначає, що ст. 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 цієї статті).

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, так і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі і забезпечували ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішеннях по справі «Мірагаль Есколанро та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 року та по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Задовольняючи клопотання ТОВ Бриз МТ, з урахуванням встановлених обставин, а саме те, що апелянт участі у розгляді справи не брав, копію рішення суду першої інстанції не отримував, але вважає, що цим рішення порушуються його законні права та інтереси, колегія суддів вважає, що застосування процесуального обмеження, в цьому випадку, за своєю суттю буде свідченням необґрунтованого позбавлення заінтересованої особи права на апеляційне оскарження рішення суду, тобто права на справедливий суд.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 року по справі № 804/243/16, відповідно до якого, вияв надмірного формалізму під час застосування норм права міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо доводів представника органу ДФС з приводу відсутності порушення прав апелянта цим рішенням, колегія суддів зазначає, що на стадії розгляду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження судового рішення це питання апеляційним судом не вирішується.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання ТОВ "Бриз МТ" про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року по справі № 820/5225/15 підлягає задоволенню, а процесуальний строк підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 100-102, 160, ч. 6 ст. 186, ст. 205 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриз МТ" про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року по справі № 820/5225/15 задовольнити.

Процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2015 року по справі № 820/5225/15 поновити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис)Григоров А.М. Подобайло З.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 27.08.2019 року