Справа № 420/3780/19
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3780/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком №2 та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач або ОСОБА_1 ) до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (надалі по тексту - відповідач 1 або Малиновське об`єднане УПФУ в м. Одесі), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі по тексту - відповідач 2 або ГУПФУ в Одеській області) в якому позивач просить:

- визнати дії комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними та скасувати Рішення від 30.01.2019 року про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №2304 від 23.03.2019 року про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 за віком на Списком №2;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області та Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати період роботи з 08.08.1984 року по 27.03.1987 рік газоелектрозварником в БУ №13 комбінату «Якутуглестрой» «Союзшахстрой», з 01.04.1987 року по 10.10.1988 рік, газоелектрозварником в БУ «Углестрой №1» та з 18.07.1990 року по 15.12.1995 рік на посаді електрозварника, електрогазозварника, відповідно до Списку №2 для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивач звернувся до Малиновського об`єднаного УПФУ в м. Одесі з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням Малиновського об`єднаного УПФУ в м. Одесі за №2304 від 23.03.2019 року відповідачем 1 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з підстав не підтвердження періоду роботи з 18.07.1990 року по 15.12.1995 рік на посаді електрозварника, електрогазозварника, відповідно до списку №2 затвердженого Постановою КМУ №162 від 11.03.1994 року, розділ XXXIII (загальні професії) у зв`язку з тим, що зазначеним списком передбачені електрозварники ручного зварювання та електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Також відсутні відомості проведення атестації робочих місць після 21.08.1992 року. Позивач також зазначає, що залишені без розгляду періоди роботи з 08.08.1984 року по 27.03.1987 рік газоелектрозварником в БУ комбінату «Якутуглестрой» «Союзшахстрой», з 01.04.1987 року по 10.10.1988 рік газоелектрозварником в БУ «Углестрой 1», оскільки є порушення вимог п.2 п.11 Постанови правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року (за змінами), відсутні документи, які підтверджують факти припинення підприємства в результаті їх ліквідації. Таким чином, позивач зазначає, що зазначене рішення є протиправним, таким, що не відповідає нормам діючого законодавства та підлягає скасуванню.

Процесуальні дії

Ухвалою судді від 26 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Перше судове засідання по справі призначено на 18 липня 2019 року.

18 липня 2019 року ухвалою суду на місці, яка занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи копію пенсійної справи ОСОБА_1 на 49 сторінках (вхід. №25361/19 від 15.07.2019 року).

18 липня 2019 року ухвалою суду на місці, яка занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі (вхід. №25410/19 від 15.07.2019 року), згідно якого відповідач 1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

18 липня 2019 року ухвалою суду на місці, яка занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вхід. №25362/19 від 15.07.2019 року), згідно якого відповідач 2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

18 липня 2019 року ухвалою суду на місці, яка занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутністю в порядку письмового провадження (вхід. №25873/19 від 18.07.2019 року).

18 липня 2019 року ухвалою суду на місці, яка занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи клопотання представника ГУПФУ в Одеській області про розгляд справи без участі Головного управління (вхід. №ЕП/5321/19).

16 серпня 2019 року ухвалою суду на місці, яка занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відповідь на відзив (вхід. №ЕП/5418/19 від 22.07.2019 року).

16 серпня 2019 року ухвалою суду на місці, яка занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи клопотання Малиновського об`єднаного УПФУ в м. Одесі про розгляд справи без участі представника управління (вхід. №ЕП/6002/19 від 14.08.2019 року).

Відзив Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивачу було відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 18.07.1990 року по 15.12.1995 рік на посаді електрозварника, електрогазозварника відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, розділ XXXIII «Загальні професії», оскільки зазначеним Списком передбачені електрозварники ручного зварювання та електрозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Відомості про зайнятість ручним зварюванням або зайнятість на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки відсутні. Також відсутні відомості про проведення атестації робочих місць після 21.08.1992 року. Також, залишено без розгляду період роботи з 08.08.1984 року по 27.03.1987 рік газоелектрозварником в БУ №13 комбінату «Якутуглестрой» «Союзшахтострой», з 01.04.1987 року по 10.10.1988 рік газоелектрозварником в БУ «Углестрой - 1», оскільки в порушення вимог пп.2 п.11 постанови Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року (зі змінами) відсутні документи які підтверджують факт припинення підприємства в результаті їх ліквідації. У зв`язку з цим об`єднаним управлінням правомірно було винесено рішення №2304 від 23.03.2019 року про відмову позивачу в призначенні пенсії.

Відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на адміністративний позов фактичною дублює відзив Малиновського об`єднаного УПФУ в м. Одесі, та в ньому загалом зазначено, що позивачу було відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 18.07.1990 року по 15.12.1995 рік на посаді електрозварника, електрогазозварника відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, розділ XXXIII «Загальні професії», оскільки зазначеним Списком передбачені електрозварники ручного зварювання та електрозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Відомості про зайнятість ручним зварюванням або зайнятість на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки відсутні. Також відсутні відомості про проведення атестації робочих місць після 21.08.1992 року.

Відповідь на відзив Малиновського об`єднаного УПФУ в м. Одесі та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що не зарахування до періоду роботи з 08.08.1984 року по 27.03.1987 рік газоелектрозварником в БУ №13 комбінату «Якутуглестрой» «Союзшахтстрой», з 01.04.1987 року по 10.10.1988 рік газоелектрозварником в БУ «Углестрой-1» через відсутність документів, які підтверджують факт припинення підприємства в результаті їх ліквідації позивач вважає помилковим, оскільки ці підприємства знаходяться у районах Крайньої Півночі, а Єдиний державний реєстр містить у собі дані щодо підприємств, установ, організацій, юридичних та фізичних осіб України. В той час позивач надав всі можливі документи з Муніципальної бюджетної установи «Державний архів Нерюнгрінського району». Позивач зазначає, що відсутність витягу з Єдиного державного реєстру про ліквідацію підприємства при наявності інших документів, які підтверджують певні факти не суперечить вимогам пункту 11 підпункту 2 в редакції Постанови Пенсійного фонду №18-7 від 12.10.2007 року зі змінами згідно Постанови №9/1 від 26.06.2013 року.

У судовому засіданні призначене на 16 серпня 2019 року о 09 год. 30 хв. сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ч.9 ст.205 КАС України, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнув 56 - річного віку, має страховий стаж 36 років 7 місяців та 29 днів.

У період з 08.07.1981 року по 27.03.1982 рік працював на Одеському виробничому об`єднанні важкого машинобудування імені Січневого повстання (наказ №549/к від 24.07.1981 року).

У період з 08.08.1984 року по 27.03.1987 рік позивач працював в БУ №13 комбінату «Якутуглестрой» «Союзшахтстрой» (наказ №189/к від 04.08.1984 року), що підтверджується: копією сторінок 4 та 5 трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.17); копією трудового договору від 08.08.1984 року (а.с.28); архівною довідкою №К-841 від 16.05.2018 року «Муніципальний архів Нерюнгринського району» (а.с.86).

У період з 01.04.1987 року по 10.10.1988 рік позивач працював у БУ «Углестрой-1» (наказ №2-к від 02.04.1987 року), що підтверджується копіє сторінок 4, 5, 6, 7 трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.17); копією трудового договору від 08.08.1987 року (а.с.27); копією довідки №86 за формою №104 від 04.10.1988 року; архівною довідкою №К-841 від 16.05.2018 року «Муніципальний архів Нерюнгринського району» (а.с.86).

У період з 19.10.1988 року по 06.09.1990 рік позивач працював в СМУ-3 СМТ-1 (наказ №159-к від 20.10.1988 року).

У період з 18.07.1990 року по 15.12.1995 рік позивач працював в Одеському суперфосфатному заводі (наказ №31к від 16.07.1990 року), що підтверджується: копією сторінок 8-11 трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.18); архівною довідкою №1809-К-11.1-21 від 26.06.2018 року; копією історичної довідки №2599-К-11.1-21 від 22.08.2018 року ПАТ «Олімп-Круг» (Одеський суперфосфатний завод).

У період з 16.12.1995 року по 14.02.1998 рік позивач працював в ООО «Дело» (наказ №1-к від 16.12.1995 року).

У період з 16.02.1998 року по 16.07.1998 рік позивач працював в МЧП «Аладин» (наказ №44-к від 16.02.1998 року).

У період з 15.01.2003 року по 01.03.2014 рік позивач працював у ДП «ЛУКойл-УкрНефтегазстрой», дочірнє підприємство «ЛК-Укрнафтогазбуд», ДП «ГСІ-Укрнафтогазбуд» (наказ №13-4 від 15.01.2003 року).

У період з 01.03.2016 року по 01.08.2017 рік позивач працював у ТОВ «Укр-Дозамех» (наказ №7-00000032 від 01.03.2016 року).

У період з 17.08.2017 року по 22.11.2017 рік позивач працював в ДП «ГСІ-Укрнафтогазбуд» (наказ №100п від 16.08.2017 року).

У період з 15.03.2018 року по теперішній час позивач працює ТОВ «ВЕСПП» (наказ №10к від 14.03.2018 року).

03.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського об`єднаного УПФУ в м. Одесі з заявою про призначення пенсії за Списком №2 (а.с.52-54).

До заяви про призначення пенсії позивачем надано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.58); документ про місце проживання (реєстрації) особи (а.с.57); заяву про призначення/перерахунок пенсії №2304 (а.с.52-54); паспорт НОМЕР_2 (а.с.56-57); трудову книжку НОМЕР_3 (а.с.59-64); військовий квиток НОМЕР_5 (а.с.81); диплом НОМЕР_6 (а.с.80); довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року №1259-К-11.1-21, №9 (а.с.87); довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників: №51-09-102-243; №159-К; №1811-К-11.1-21; №К-841; №86; №07/01-2013; №35; договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі: договір від 08.08.1984 року (а.с.28); договір від 08.08.1987 року (а.с.27).

30 січня 2019 року заступником голови Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення, оформлене протоколом №1 про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , яким відмовлено позивачу у підтвердженні періоду роботи з 18.07.1990 року по 15.12.1995 рік на посаді електрозварника, електрогазозварника відповідно до Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, розділ ХХХІІІ «Загальні професії», оскільки зазначеним Списком передбачені електрозварники ручного зварювання та електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки. Відомості про зайнятість ручним зварюванням або зайнятість на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки відсутні. Також відсутні відомості про проведення атестації робочих місць після 21.08.1992 року. Зазначеним рішенням також залишено без розгляду період роботи позивача з 08.08.1984 року по 27.03.1987 рік газоелектрозварником в БУ№13 комбінату «Якутуглестрой» «Союзшахтострой», з 01.04.1987 року по 10.10.1988 рік газоелектрозварником в БУ «Углестрой - 1», оскільки в порушення вимог пп.2 п.11 постанови Правління Пенсійного фонду України №18-1 від 10.11.2006 року (зі змінами) відсутні документи які підтверджують факт припинення підприємств в результаті їх ліквідації (а.с.31).

23.03.2019 року посадовими особами Малиновського об`єднаного УПФУ в м. Одесі прийнято Рішення №2304 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії оскільки з наданих позивачем документів загальний стаж роботи складає 36 років 7 місяців 29 днів, пільговий стаж роботи складає 5 років 5 місяців 28 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком за Списком №2 (а.с.30).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, вважаючи їх безпідставним, протиправним та таким, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи, державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Так, виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат тощо.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону №1058-IV, для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Так, згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах, які зайняті повний робочий день на роботах за Списками, затвердженими Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01.08.1992 року №442 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків, за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинно бути підтверджено за результатами атестації. Результати атестації застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Ці вимоги повинні виконуватись і при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , який звернувся до з відповідною заявою до Малиновського об`єднаного УПФУ в м. Одесі 03.10.2018 року.

Тобто професія ОСОБА_1 та посади «газоелектрозварювальника», «електрозварювальника» та «електрогазозварювальника» чітко передбачені Списком №2, затвердженим Постановами у різні періоди його роботи, що, в свою чергу підтверджено відповідними записами ОСОБА_1 у трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с.16-21).

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Постановами Кабінету Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до ст.100 Закону України №1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах, зокрема, особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Приведені вище спірні правовідносини врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі - Закон №1788-ХІІ), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок) та листом Міністерства праці та соціальної політики України/Департамент пенсійного забезпечення №6824/039/161-09 від 01.12.2009 року.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У відповідності з абзацом 1 пункту 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (у випадку позивача вимога пенсійного органу надати такі уточнюючі довідки є протиправною та безпідставною, так як саме в трудовій книжці наявні відомості та записи, що повністю підтверджують його пільговий стаж за Списком №2.

Судом було встановлено, що 08.08.1984 року між позивачем та СУ №13 комбінату «Якутуглестрой» було укладено трудовий договір строком на три роки, починаючи з 08.08.1984 року за спеціальністю - електрозварник (а.с.28).

08.08.1987 року між позивачем та СУ «Углестрой №1» комбінату Якутуглестрой було укладено трудовий договір строком на три роки, починаючи з 08.08.1987 року, за спеціальністю - газоелектрозварник 3-го розряду (а.с.27).

Дані трудові договори були укладені відповідно до Указу Президіума Верховної Ради СССР від 10.02.1960 року, далі мовою оригіналу: «Об упорядочении льгот для лиц, работающих в районах Крайнего Севера и местностях, приравненных к районам Крайнего Севера» та від 26.09.1967 року «О расширении льгот для лиц работающих в районах Крайнего Севера и в местностях приравненных к районам Крайнего Севера».

Таким чином, уточнюючі довідки мають прийматися як підтвердження спеціального трудового стажу лише за відсутності таких записів у трудовій книжці, а у випадку позивача наявні як записи у його трудовій книжці серії НОМЕР_1 , так ще й підтверджено архівними довідками, які надавались як до відповідача, при подачі заяви про призначення пенсії, так і до суду.

В трудовій книжці позивача містяться відомості щодо наявності у позивача права на пенсію на пільгових умовах, зокрема професія, передбачена Списком №2 та необхідний стаж більше 33 років), що цілком узгоджується зі змістом наведених норм.

В матеріалах справи міститься також перелік підприємств, які були ліквідовані згідно наказу комбінату «Якутуглестрой» №62 від 17.02.1987 року, відповідно до якого будівельне управління №13 було ліквідовано. У подальшому комбінат «Якутуглестрой» було неодноразово реорганізовано (а.с.155-163).

Відповідно до пункту 11 Постанови №18/1 від 10.11.2006 року Правління Пенсійного фонду України для підтвердження стажу роботи, заявник подає до управління пенсійного фонду заяву про підтвердження стажу роботи; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців,а для підприємств, установ, організацій ліквідованих до 01.07.2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства установи, організації в результаті їх ліквідації^ у тому числі архівні); трудову книжку документи видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату, копії документів про проведення атестації робочих місць, копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати. У разі необхідності заявник може надавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або на вислугу років.

Таким чином, суд погоджується з твердженням позивача, що підприємства на яких позивач працював на підставі трудових договорів від 08.08.1984 року та від 08.08.1987 року знаходяться в районах Крайньої Півночі, а тому відсутність в Єдиному державному реєстрі, БУ №13 комбінату «Якутуглестрой» «Союзшахстрой» та БУ «Углестрой - 1» не є підставою для не зарахування відповідних періодів роботи для призначення позивачу пенсії за віком за Списком №2. Водночас, суд вважає, що позивачем в повному обсязі надано відповідачу та суду документи та архівні довідки, які підтверджують наявність підприємств, їх реорганізацію та ліквідацію, в яких позивач працював у період з 08.08.1984 року по 27.03.1987 рік та з 01.04.1987 року по 10.10.1988 рік.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що з урахуванням чинного законодавства та п.«б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_1 має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Між тим, заперечуючи проти позову, відповідачами не надано суду доказів, які б підтверджували відсутність пільгового стажу у позивача за невраховані ним місяці.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довели правомірності своїх дій та рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у загальній сумі 2 305 грн. 20 коп. (768,40*3), сплачені згідно квитанцій від 24.06.2019 року: №45, №46, №47 підлягають солідарному стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком за Списком №2 та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати дії комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області протиправними та скасувати Рішення від 30.01.2019 року про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №2304 від 23.03.2019 року про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 за віком на Списком №2.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області та Малиновське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі зарахувати період роботи з 08.08.1984 року по 27.03.1987 рік газоелектрозварником в БУ №13 комбінату «Якутуглестрой» «Союзшахстрой», з 01.04.1987 року по 10.10.1988 рік, газоелектрозварником в БУ «Углестрой №1» та з 18.07.1990 року по 15.12.1995 рік на посаді електрозварника, електрогазозварника, відповідно до Списку №2 для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі () та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 305 грн. 20 коп. (дві тисячі триста п`ять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.