Справа № 200/7962/19-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 р. Справа№200/7962/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

при секретарі Синиці М.І.

за участю

представника позивача не з`явився

представника відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до Головного управління ДФС в Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2019 року позивач, Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Комерційна, 8), звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 03.04.2019 року у сумі 1454,99 грн., № від 03.04.2019 року у сумі 2773,18 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про порушення під час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (Закон № 1669), якою передбачено, що протягом дії цього закону єдиним та належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (належне виконання) зобов`язань є сертифікат Торгово-промислової палати України. Позивач зауважив на наявності в нього сертифікатів Торгівельно-промислової палати, що підтверджують настання форс-мажорних обставин та є підставою звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну сплату податків, що виключає можливість притягнення його до відповідальності.

Відповідач по справі, Головне управління ДФС у Донецькій області, надав до суду 16.07.2019 року відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки позивач як платник податків зобов`язаний сплачувати самостійно задекларовані зобов`язання з плати за землю. Оскаржувані податкові повідомлення рішення прийняті через несвоєчасну сплату позивачем самостійно задекларованих ним зобов`язань з плати за землю. Положеннями статті 6 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", в редакції чинній до 08.06.2016 від сплати плати за землю звільнялися платники податків, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції. Після зміни редакції наведеної норми Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", від сплати плати за землю звільнено земельні ділянки, що перебувають на територіях, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють повноважень та населених пунктів, що знаходяться на території лінії зіткнення. Відповідно до розпорядження КМУ №1085, м.Краматорськ не входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Посилання позивача на звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату зобов`язання за умови наявності сертифікатів, що підтверджують настання обставин непереборної сили відповідач вважає також необґрунтованими, оскільки наведені сертифікати лише засвідчують факти, що можуть прийматися до уваги контролюючим органом для надання платнику податків розстрочення/відстрочення сплати зобов`язань через наявність обставин непереборної сили в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України № 1235 від 27.12.2010.

Відповідач також зазначив, що звільнення від зобов`язання сплати податку за своєю сутністю є податковою пільгою, а тому має встановлюватися виключно шляхом внесення змін до Податкового кодексу України.

26.07.2019 року позивач надав відповідь на відзив де зазначив, що факт несвоєчасної сплати ним самостійно задекларованих зобов`язань з плати за землю не є спірним та додатково зауважив на наявності підстав для його звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату зобов`язань з плати за наявності в платника податків сертифікатів Торгово-промислової палати.

Ухвалою суду від 01.07.2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 19.07.2019 року.

19.07.2019 року судове засідання відкладено на 21.08.2019 року у зв`язку з неявкою сторін у справі.

Представники сторін у судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.

Суд, дослідивши докази, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив на нього, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, встановив наступне.

Позивач - Акціонерне товариство "ДТЕК ДОНЕЦЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" є юридичною особою, зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 00131268. Місцезнаходженням підприємства за даними державного реєстру є: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Комерційна, буд. 8.

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області (, місцезнаходження: 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114), є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Судом встановлено, що відповідачем по справі проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання по земельному податку за 2017 рік Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", за результатами якого складений акт №145/05-99-46-05/05-581/00131268 від 07.03.2019 року. (а.с. 13-15).

За змістом акту позивач має у власності земельні ділянки, що знаходяться у м.Маріуполі, та є відповідно платником плати за землю до місцевих бюджету за територією розташування зазначених земельних ділянок.

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення термінів сплати самойстійно визначеного грошового зобов`язання по земельному податку на загальну суму 35006,75 грн. за податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік № від 17.02.2017 р. (гранічний термін сплати 30.11.2017 р., 30.08.2017 р., 30.10.2017 р., 30.12.2017 р., 30.09.2017 р., 30.11.2017 р.).

На підставі зазначеного акту перевірки №145/05-99-46-05/05-581/00131268 від 07.03.2019 року відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ про застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошового зобов`язання з земельного податку в сумі 1454,99 грн. (а.с. 16 об.);

№ про застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошового зобов`язання з земельного податку в сумі 2773,18 грн. (а.с. 17 об.).

Відповідно до ст. 67 Конституції України та п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України)платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов`язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII Податкового кодексу України.

Згідно з п.п. 286.2, 286.3 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

15.10.2014 набув чинності Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" № 1669-VІІ від 02.09.2014, яким визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 6 Закону України № 1669-VII від 02.09.2014 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі - Закон N 1669) в редакції, чинній до 08.06.2016 року, суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнено від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Статтею 10 Закону України № 1669 передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до статті 1 Закону № 1669 період проведення антитерористичної операції є часом між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція затверджений розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р.

Положення Закону №1669-VII не встановлюють податкової пільги, а є спеціальною нормою закону, яка для суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об`єктивних обставин - проведення антитерористичної операції, та за умови отримання висновку Торгово-промислової палати України, становлює підстави для звільнення від відповідальності цих платників податків, в тому числі й в частині неналежного виконання обов`язку своєчасного подання податкової звітності.

Висновки стосовно того, що положення статті 10 Закону № 1669 встановлюють підстави для звільнення від відповідальності суб`єктів господарювання, які здійснюють свою діяльність на певній території протягом певного періоду в часі, в силу об`єктивних обставин - проведення антитерористичної операції викладені в Постановах Верховного суду від 03.05.2018 по справі 812/271/17, від 06.02.2018 по справі 812/275/17, правові позиції якого в силу вказівок статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають врахуванню судом першої інстанції при винесенні судового рішення.

Доводи відповідача стосовно неможливості врахування наявного в позивача сертифікату Торгово-промислової палати у якості підстави звільнення від відповідальності за несвоєчасну сплату судом не приймаються до уваги, через їх невідповідність приписам статті 10 Закону України № 1669.

До Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р (втратило чинність) і розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р. (чинне) входить м. Маріуполь Донецької області, на території яких розташовані належні позивачу земельні ділянки.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що Торгово-промисловою палатою України видано позивачу сертифікат від 05.09.2014 №2878/05-4 про настання обставин непереборної сили, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 14.04.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів та сертифікат від 05.09.2014 №2888/05-4 про настання обставин непереборної сили, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 14.04.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотримання законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Враховуючи встановлення статтею 10 Закону України № 1669 визначення сертифікату Торгово-промислової палати належним доказом звільнення позивача від відповідальності, за невиконання зобов`язань, суд дійшов висновку, що оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з плати за землю на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України прийняті із порушенням статті 10 Закону України № 1669 та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн. за платіжним дорученням № 40937 від 31.05.2019р. Сума сплаченого судового збору із врахуванням приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вкладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Комерційна, 8) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 03.04.2019 року у сумі 1454,99 грн., № від 03.04.2019 року у сумі 2773,18 грн. - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області № від 03.04.2019 року про застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошового зобов`язання з земельного податку у сумі 1454,99 грн., № від 03.04.2019 року про застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошового зобов`язання з земельного податку у сумі 2773,18 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС у Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130 Таганрозької дивізії, 114) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Комерційна, 8) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна ) грн.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 серпня 2019 року. Повний текст судового рішення складено 27 серпня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая