Справа № 240/10139/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
про відмову у відкритті провадження у справі
Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглянувши позовну заяву Релігійної громади української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та часткове скасування розпорядження, -
23.08.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась із позовом Релігійна громада української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області, у якому просить визнати протиправним та частково скасувати розпорядження голови Житомирської державної адміністрації від 25.02.2019 №61 в частині реєстрації у новій редакції статуту «Релігійна громада (парафія) воздвиження чесного і животворчого Хреста Господнього с. Сінгури, Житомирський район, Житомирська область, Житомирська Єпархія, Українська православна церква, Київський патріархат».
Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Як встановлено з позовної заяви, рішенням №249 виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів від 12.09.1991 відповідно до вимог Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», зареєстровано статут релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області».
Відповідно до розпорядження №102 голови Житомирської обласної державної адміністрації від 24.04.2014 зареєстровані зміни та доповнення у новій редакції до статуту нашої релігійної організації.
Статут релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області» та послідуючі зміни та доповнення до нього у новій редакції були затверджені єпархіальним архієреєм - Архієпископом Житомирським та Новоград-Волинським Никодимом на підставі протоколів загальних зборів релігійної громади.
Юридична адреса релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області» зареєстрована за місцем розташування приміщення Церкви, а саме: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 Житомирського району та АДРЕСА_3 , вулиця АДРЕСА_4 .
У зв`язку з проведенням Архієрейського собору УПЦ від 13.11.2018 та Священного Синоду УПЦ від 07.12.2018, 31.01.2019 в приміщенні Свято-Хрестовоздвиженського храму с. Сінгури по вулиці АДРЕСА_4 , 5-А, відбулися парафіяльні збори релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області» (далі - Релігійна громада).
На зборах Релігійної громади одностайно було прийнято рішення про вірність канонічній Українській Православній Церкві, яка перебуває в єдності зі Світовим Православ`ям та її Предстоятелю, Блаженійшому Онуфрію, Митрополиту Київському та всієї України. Про прийняте рішення шляхом надання копії протоколу зборів Релігійної громади було повідомлено Правлячого Архієрея - Митрополита Житомирського та Новоград-Волинського Никодима.
Крім того, позивач зазначає, що 02.02.2019 з метою розпалювання релігійної ворожнечі серед мешканців с. Сінгури та захоплення приміщення Храму Релігійної громади в приміщенні районного будинку культури села Сінгури під головуванням ОСОБА_1 та ініціативної групи, серед мешканців села, які не мають жодного відношення та не входять до складу членів Релігійної громади, були проведені збори членів територіальної громади села Сінгури та прийнято рішення про переведення Релігійної громади разом з Храмом до складу ПЦУ.
З цього приводу голова Релігійної громади ієрей ОСОБА_2 Анатолійович звернувся з заявою про порушення кримінального провадження до Житомирського районного відділення поліції ГУНП України в Житомирській області. За результатами звернення 07.02.2019 уповноваженими особами Житомирського РВП було складено лише довідку про те, що по даному факту вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються в суді у порядку приватного звернення.
В порушення вимог ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» громадські активістки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надали голові Житомирської ОДА Гундичу І. підроблений примірник Статуту у новій редакції не існуючої релігійної громади, а саме «Релігійна громада (парафія) воздвиження чесного і животворчого Хреста Господнього с. Сінгури, Житомирський район, Житомирська область, Житомирська Єпархія, Українська православна церква, Київський патріархат» (нова редакція).
25.02.2019 за №61 було прийнято розпорядження голови Житомирської обласної адміністрації «Про реєстрацію статутів новоутворених релігійних організацій, статутів релігійних організацій у новій редакції».
У частині 3 питання №2 незаконно було прийнято рішення про реєстрацію статуту незаконної релігійної організації у новій редакції, а саме: «Релігійна громада (парафія) воздвиження чесного і животворчого Хреста Господнього с. Сінгури, Житомирський район, Житомирська область, Житомирська Єпархія, Українська православна церква, Київський патріархат».
Відповідно до п.40 Статуту Релігійної організації, зміни та доповнення до Статуту, а також виправлення або доповнення до договору про використання приміщень можуть вноситися парафією включно зі згоди єпархіального архієрея. Єпархіальним (правлячим) архієреєм є Митрополит Житомирський і Новоград-Волинський Никодим.
Відповідно до відповіді №132 від 09.08.2019 на адвокатський запит релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії Сінгури Житомирського району Житомирської області» адвоката Шолодько М.М. Митрополитом Житомирським і Новоград-Волинським Никодимом не надавалось згоди для внесення та доповнення будь-яких змін до Статуту релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області».
Відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (з останніми змінами від 17.01.2019), до статуту (положення) релігійної організації у новій редакції до органу реєстрації статуту подаються: 1) заява за підписом керівника або уповноваженого представника релігійної громади; 2) статут (положення) релігійної громади у новій редакції.
До статуту (положення) релігійної громади у новій редакції додатково подаються: 1) належним чином засвідчена копія з протоколу (або витяг з протоколу) загальних зборів релігійної громади про внесення змін і доповнень до статуту (положення) релігійної громади, ухвалених відповідно до порядку, визначеному у чинному на момент внесення змін статуті (положення) релігійної громади ухвалених відповідно до порядку, визначеного у чинному на момент внесення змін статуті (положення) релігійної громади, із зазначенням списку учасників цих загальних зборів; 2) оригінал чи належним чином засвідчена копія чинної на дату подання документів редакції статуту (положення) релігійної громади, до якого мають бути внесені зміни і доповнення, з відміткою про державну реєстрацію (з усіма змінами, що до нього вносились) та оригінал свідоцтва, виданого органом реєстрації (якщо таке видавалось).
Таким чином, на думку позивача, голова Житомирської ОДА І.Гундич вчинив протиправні дії, нехтуючи нормами діючого законодавства, під видом реєстрації у новій редакції статуту начебто Релігійної організації позивача, фактично зареєстрував статут невідомої позивачу релігійної організації зовсім іншої Релігійної Конфесії, а тому розпорядження, яким і було зареєстровано Статут позивача у новій редакції, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в частині державної реєстрації у новій редакції Статуту «Релігійна громада (парафія) воздвиження чесного і животворчого Хреста Господнього с. Сінгури, Житомирський район, Житомирська область, Житомирська Єпархія, Українська православна церква, Київський патріархат».
Отже, предметом спору є правомірність рішення органу виконавчої влади Житомирської обласної державної адміністрації щодо реєстрації статусу релігійної організації (позивача) у новій редакції. Проте оскаржується таке рішення саме з підстав порушення особами, які подали заяву про реєстрацію змін до статуту, положень закону, статуту в частині дотримання порядку, способу та компетенції реєстрації таких змін. Ці обставини належать до внутрішньої діяльності юридичної особи та визначаються статутом, на підставі якого діє релігійна громада. Як встановлено з позовної заяви, позивач пов`язує проведену реєстрацію змін до статуту, власне з незаконними діями осіб, які подали відповідну заяву та документи відповідачеві.
Фактичною підставою звернення до суду стали не стільки протиправні дії відповідача щодо реєстрації змін до статуту, як дії осіб, які скликали парафіяльні збори, прийняли рішення про зміну підлеглості релігійної громади, подали відповідну заяву та документи відповідачеві.
Необхідно зауважити, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне між собою.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
При цьому, КАС України регламентує порядок розгляду не усіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. При визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб`єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.
Водночас, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Окрім того, згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".
У контексті наведеного необхідно зауважити, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження, хоч і мав владні-управлінські повноваження щодо позивача (в частині зареєструвати або відмовити у реєстрації статуту релігійної громади), проте факт здійсненої реєстрації обумовлений наданими для такої реєстрації документами. У свою чергу, позивач власне і доводить відсутність повноважень у особи, яка подала заяву та відсутність у неї необхідного пакету документів для реєстрації нової редакції статуту, оспорює повноваження приймати рішення про зміну статуту.
Отже, наданню правової оцінки розпорядженню голови Житомирської обласної державної адміністрації №61 від 25.02.2019 "Про реєстрацію статутів новоутворених релігійних організацій, статутів релігійних організацій у новій редакції" передує встановлення та доказування у даному спорі обставин, які є внутрішньою діяльністю Релігійної громади української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області.
Разом з тим, оскаржуване розпорядження зачіпає не лише права та інтереси позивача, а й усіх членів Релігійної громади.
Керуючись наведеним, суд дійшов висновку, що у даному випадку спір виник саме між засновниками, членами Релігійної громади української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області та релігійною громадою, яка вирішила змінити канонічне підпорядкування, подавши заяву про реєстрацію змін.
Необхідно звернути увагу і на те, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
Отже, як встановлено судом, спірні правовідносини стосуються прав та інтересів учасників релігійної громади на канонічне підпорядкування, а позовні вимоги у зазначеній справі спрямовані на захист цивільного права позивача. З огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами господарського судочинства.
Вказана правова позиція викладену у постанові Верховного суду від 19.12.2018 у справі №806/3462/14.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Тому, з наведених вище мотивів у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.
Згідно з частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України слід роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції Господарського суду Житомирської області.
Також, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, сплачена сума судового бору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Роз`яснити Релігійній громаді української православної церкви Житомирської єпархії Свято-Хрестовоздвиженської парафії с. Сінгури Житомирського району Житомирської області, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції Господарського суду Житомирської області.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко