Справа № 826/11744/17
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

27 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» до Офісу великих платників податків ДФС, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторметекспорт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферко», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» (далі - Позивач, ТОВ «АТ Каргілл») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - Відповідач, Офіс ВПП) про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення від 09.03.2017 року № в частині зменшення бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 849 085,53 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 09.03.2017 року № 000176220 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 8 336 311,44 грн по взаємовідносинам позивача з ТОВ "Вторметекпорт", та в частині 2 216 990,05 грн та взаємовідносинам позивача з ТОВ "Ферко".

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2018 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторметекспорт» (далі - Третя особа-1, ТОВ «Вторметекспорт») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферко» (далі - Третя особа-2, ТОВ «Ферко»).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.07.2018 року позов задоволено повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 року вперше подану Офісом ВПП апеляційну скаргу повернуто Апелянту у зв`язку із ненаданням документу про сплату судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач вдруге подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 295 КАС України, а саме - пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення було отримано Відповідачем 13.08.2018 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 5 а.с. 264). Отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції було 12.09.2018 року. Проте апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 01.08.2019 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції Відповідач зазначив, що причиною пропуску процесуального строку була неможливість своєчасної сплати судового збору.

Разом з тим, на переконання суду, такі причини пропуску процесуального строку поважними бути не можуть з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше подану Офісом ВПП апеляційну скаргу було залишено без руху ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2018 року у зв`язку з несплатою судового збору, копію якої отримано Відповідачем 27.09.2018 року. Вказаним судовим рішенням було надано податковому органу десятиденний строк для усунення недоліків. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2018 року справу прийнято до провадження, задоволено клопотання Офісу ВПП та продовжено останньому строк для усунення недоліків до 16.11.2018 року. У зв`язку з неподанням документу про сплату судового збору в установлений строк суд ухвалою від 21.11.2018 року повернув Офісу ВПП вперше подану останнім апеляційну скаргу. Тобто, Відповідач мав два місяці для забезпечення сплати судового збору.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №820/4420/18.

Сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Аналогічна позиція підтримується і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.05.2018 року у справі №820/4558/16, від 22.05.2018 року у справі №826/26113/15, від 18.09.2018 року у справі №826/25121/15.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження Апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Інших причин поновлення строку звернення до суду Відповідачем не зазначено.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи, що Апелянтом пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а викладені у клопотанні причини пропуску такого строку поважними визнані не були, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання Офісу ВПП строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних, на думку Апелянта, причин для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» до Офісу великих платників податків ДФС, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторметекспорт», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ферко», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без руху.

Вказати, що Апелянт протягом десяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк