Справа № 280/535/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 280/535/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.,

за участю сторін (представників): не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року (суддя 1-ї інстанції Бойченко Ю.П.) у справі №280/535/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий будинок "Дунаєвецький арматурний завод" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач у лютому 2019р. звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.12.2018 №UA500010/2018/000019/2.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з рішенням митного органу, оскільки до митного оформлення товару були подані всі необхідні документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Відповідачем в свою чергу не доведено, що документи, подані для митного оформлення є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Щодо виявлених розбіжностей, товариством було додатково надано відповідні документи, що усували такі розбіжності.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким залишити позовні вимоги без задоволення.

В апеляційній скарзі зазначає, що декларантом не надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару за ціною договору, а надані документи містять розбіжності, які, на думку митного органу, не дозволяють перевірити правильність складових митної вартості товару. Так зазначає, що не надано судом належної оцінки того, що експортна декларація датована 19.10.29018р., а коносамент 23.10.2018р., а отже на дату оформлення ситної декларації (експортної), коносаменту не існувало.

Позивач не скористався правом подання відзиву.

Представники сторін в судове засіданні до суду апеляційної інстанції не з`явились. Повідомлені про день та час розгляду справи у відповідності до норм КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.08.2018 між позивачем (Покупець) та Shijiazhuang Paton Fittings Co.,Ltd, Китай, (Продавець) укладений контракт №21-08-18, відповідно до умов якого Продавець постачає Покупцю деталі трубопроводу партіями на умовах CIF порт "Odessa", Україна, за правилами "Інкотермс 2010". Ассортимент, кількість, ціни, загальна вартість, строки поставки, технічні характеристики та комплектація по кожній партії узгоджуються сторонами в Інвойсах, які є невід`ємною частиною даного Контракту (а.с.9-16).

Для проведення митного оформлення поставленого на підставі Специфікації №1 від 21.08.2018 (а.с.17) за зазначеним контрактом товару: "Фланці сталеві плоскі приварні для з`єднання трубопровідної арматури та труб: Фланці PN10: DN15мм -200шт., DN20 мм - 300шт., DN25 мм - 300шт., DN32 мм -300, DN40 мм -300шт., DN50 мм -1000шт., DN65 мм - 200шт., DN80 мм -1000шт., DN100 мм -1000шт., DN125 мм -200шт., DN150 мм - 400 шт., DN200 мм -100шт., DN250 мм -100шт., DN300 мм - 40шт., DN400 мм - 10шт. Фланці PN16: DN15 мм - 300шт., DN20 мм -300шт., DN25 мм -300шт., DN32 мм -200 шт., DN40мм -200шт., DN50мм -1000шт., DN65мм -100шт., DN80мм - 400шт., DN100 мм -300шт., DN150мм -200шт., DN200мм -50шт., DN250мм -30шт., DN300 мм -10шт., DN500мм -4шт.", позивачем 14.12.2018 до митного органу подана вантажна митна декларація №/2018/022897, відповідно до якої була заявлена митна вартість товару у розмірі 748229,11 грн. або 26850,00 USD.

Для підтвердження заявленої митної вартості декларантом надані наступні документи:

зовнішньоекономічний контракт №21-08-18 від 21.08.2018, укладений Позивачем та іноземним підприємством "Shijiazhuang Paton Fittings Co.,Ltd Китай;

специфікація № 1 від 21.08.2018 до зовнішньоекономічного контракту №08-18 від 21.08.2018;

додаткову угоду № 1 від 12.09.2018 до зовнішньоекономічного контракт№ 21-08-18 від 21.08.2018;

інвойс постачальника № 180816 від 21.08.2018;

заяву на купівлю іноземної валюти № 1 від 28.08.2018;

платіжне доручення в іноземній валюті № 3 від 29.08.2018;

заяву на купівлю іноземної валюти № 2 від 31.08.2018;

платіжне доручення № 4 в іноземній валюті від 01.11.2018;

паспорти товарів із зазначенням технічних характеристик;

сертифікат походження товару з перекладом;

довіреність на сертифікацію товару;

повідомлення від 08.10.2018 про готовність товару до відвантаження;

повідомлення від 23.10.2018 про відправлення товару;

пакувальний лист постачальника від 21.08.2018;

коносамент № ONEYTS8QL0710900 від 23.10.2018;

митна декларація країни відправлення від 05.11.2018 з перекладом; висновок Запорізької торгово-промислової палати від 10.12.2018;

платіжні доручення № № 502, 506 про внесення передплати за митне оформлення товарів;

Визначення митної вартості товару позивачем здійснено згідно зі статтями 57, 58 Митного кодексу України за основним методом (за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються).

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості згідно вимог ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

1) згідно поданих документів, зокрема інвойсу товари поставляються на умовах поставки CIF згідно з Інкотермс. Вказані умови поставки передбачають у тому числі страхування товарів. Однак, вказані документи, що підтверджують страхування не подані до митного оформлення, що унеможливлювало перевірку правильності обчислення вартості товарів відповідно до умов поставки CIF;

2) до митного оформлення надано нечитабельну копію митної декларації країни відправлення, тобто фактично не надано.

Відповідачем було надіслано електронну вимогу про надання (за наявності) додаткових документів для підтвердження митної вартості згідно із ч.3 ст.53 Митного кодексу України: виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, інформацію біржових організацій про вартість сировини, копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову. Крім того, зазначено про можливість декларанта за власним бажанням подати додаткові наявні в нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно частини шостої статті 53 Митного кодексу України.

Так, на вимогу митного органу про надання додаткових документів позивачем надано додаткові документи:

калькуляцію (комерційну пропозицію) постачальника від 21.08.2018;

прайс-лист постачальника;

бухгалтерські довідки; оборотно-сальдову відомість; митну декларацію країни відправлення від 05.11.2018 з перекладом (повторно);

страховий поліс № AHYXH0124218Q163014F від 22.10.2018.

19.12.2018 митним органом прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500010/2018/000019/2, відповідно до якого митна вартість визначена за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (третій метод).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що за результатом аналізу додатково наданих декларантом документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів встановлено наступне: у копії експортної декларації міститься посилання на коносамент, що також наданий до митного оформлення. При цьому, експортна декларація датована 19.10.20187, а коносамент 23.10.2018. Тобто на дату оформлення митної декларації коносаменту від 23.10.2018 ще не існувало. Таким чином, надані позивачем додаткові документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, заявлена митна вартість товарів була нижчою за найнижчу межу митних оформлень згідно Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби України за останній час, максимально наближений до часу заявлення товарів до митного оформлення (три останні місяці), так і за 2018 рік, а у наданих додаткових документах відсутні переконливі відомості про спростування знайдених розбіжностей. Так, за допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) встановлено, що мінімальний рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, у найближчий до митного оформлення час є більшим, а саме: по товару №1 - митна декларація №UA500200/2018/10759 від 18.11.2018, №UA902010/2018/109207 від 05.12.2018 - 2,16 дол. США за кг нетто.

У оформленні МД №/2018/022897 від 14.12.2018 відмовлено.

Позивач подав митному органу нову митну МД №UA500010/2018/023398 від 21.12.2018, яку прийнято до митного оформлення та товар випущено у вільний обіг шляхом надання гарантій відповідно до статті 55 Митного кодексу України.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів від 19.12.2018 №UA500010/2018/000019/2 протиправним, позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що документи подані позивачем для визначення митної вартості товару містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з ч. 2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4 та 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 МК України).

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України від 15.02.2011р. № 3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зі змісту частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 МК України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Також, в постанові від 30 червня 2015 року 21-591а15 Верховний Суд України зазначив, що "митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації".

Судом встановлено, що декларантом відповідно до ст. 52, 53 Митного кодексу України були подані всі необхідні для здійснення контролю та митного оформлення, документи. Зазначене підтверджується митною декларацією, а також наданими додатково документами, які засвідчують достовірність відомостей про визначення митної вартості, а саме: зовнішньоекономічний контракт №21-08-18 від 21.08.2018, укладений Позивачем та іноземним підприємством "Shijiazhuang Paton Fittings Co.,Ltd Китай; специфікація № 1 від 21.08.2018 до зовнішньоекономічного контракту №08-18 від 21.08.2018; додаткову угоду № 1 від 12.09.2018 до зовнішньоекономічного контракт № 21-08-18 від 21.08.2018; інвойс постачальника № 180816 від 21.08.2018; заяву на купівлю іноземної валюти № 1 від 28.08.2018; платіжне доручення в іноземній валюті № 3 від 29.08.2018; заяву на купівлю іноземної валюти № 2 від 31.08.2018; платіжне доручення № 4 в іноземній валюті від 01.11.2018; паспорти товарів із зазначенням технічних характеристик; сертифікат походження товару з перекладом; довіреність на сертифікацію товару; повідомлення від 08.10.2018 про готовність товару до відвантаження; повідомлення від 23.10.2018 про відправлення товару; пакувальний лист постачальника від 21.08.2018; коносамент № ONEYTS8QL0710900 від 23.10.2018; митна декларація країни відправлення від 05.11.2018 з перекладом; висновок Запорізької торгово-промислової палати від 10.12.2018; платіжні доручення № № 502, 506 про внесення передплати за митне оформлення товарів; калькуляцію (комерційну пропозицію) постачальника від 21.08.2018; прайс-лист постачальника; бухгалтерські довідки; оборотно-сальдову відомість; митну декларацію країни відправлення від 05.11.2018 з перекладом (повторно); страховий поліс № AHYXH0124218Q163014F від 22.10.2018.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 53 МК України основним документом, що підтверджує митну вартість товару є рахунок-фактура (INVOICE). Як такий документ так і інші була надані позивачем митному органу.

Відповідач, приймаючи оскаржене рішення посилався на неподання позивачем документів, що підтверджують страхування, з підстав умовам поставки CIF, а також те, що експортна декларація датована 19.10.29018р., а коносамент 23.10.2018р., а отже на дату оформлення ситної декларації (експортної), коносаменту не існувало.

Стосовно цих обставин колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено та не спростовується відповідачем, що специфікацією № 1 від 21.08.2018 до контракту №21-08-18 від 21.08.02018 визначено умови поставки СІF Інкотермс 2010, місце відвантаження: порт Xingang, Китай, спосіб поставки: морським транспортом.

Саме на вимогу митного органу позивачем додатково надавався страховий поліс №AHYXH0124218Q163014F від 22.10.2018 разом з митною декларацією країни відправлення від 05.11.2018 з перекладом, а отже така розбіжність була усунута, а тому доводи відповідача з цього приводу є необґрунтованими.

Щодо посилання митного органу на те, що експортна декларація, яка була подана на вимогу митниці, датована 19.10.29018р., а коносамент 23.10.2018р..

Так суд першої інстанції посилався на ту обставину, що норми МК України не встановлюють вимоги подання такої (експортної) декларації для митного оформлення товару. Проте позивач подав таку на вимогу митного органу.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи відповідача не є важливими, зважаючи на умови поставки товару CIF.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін

Керуючись ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі №280/535/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий будинок "Дунаєвецький арматурний завод" до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва