Справа № 752/9434/18
Суддя: Колдіна О. О.
Дата ухвалення: 2019-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/9434/18
Провадження № 2-а/752/91/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Колдіної О.О.,

з участю секретаря Петрова Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП м.Бориспіль, 4-роти Антитук Анатолія Володимировича, третя особа без самостійних вимог: Управління патрульної поліції м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до інспектора УПП м.Бориспіль, 4-роти Антитук Анатолія Володимировича, третя особа без самостійних вимог: Управління патрульної поліції м.Бориспіль про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 238000 від 28.04.2018 р.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 28.04.2018 р. позивач була зупинена на 76 км автодороги Київ-Храків інспектором Антитук А .В ., після чого ним винесена постанова серії БР № 238000 про притягнення її до адміністративно відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зазначену постанову та дії інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивач вважає протиправними, зазначаючи на те, що обставини, викладені в постанові, не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що інспектор Антитук А.В. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, позбавив її можливості в повному обсязі скористатись своїми правами, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а також не впевнився у відсутності Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

З огляду на викладене, позивач просить оскаржувану постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності скасувати.

Представником відповідача, який також є представником третьої особи, подано відзив на позовну заяву, відповідно до якої він просить відмовити у задоволенні позову, оскільки причиною зупинки позивача стало не ввімкнення ближнього світла фар або денних ходових вогнів за межами населеного пункту. На вимогу інспектора ОСОБА_1 не був наданий чинний Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивачу були роз`яснені її права та дотриманий порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення, на підтвердження чого надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Розгляд справи відбувається в спрощеному провадженні без виклику сторін з огляду на предмет позову та строки розгляду справ даної категорії.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі у т.ч. чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019);.

Відповідно до пп. «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з частини першої ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як встановлено судом, що 28.04.2018 р. інспектором УПП м.Бориспіль Антитук А.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 238000, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що остання не мала при собі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП). Ці дані встановлюються поясненням особи, що притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при здійсненні нагляду за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, та висловлених останнім доводів.

Згідно з ст.283 Кодексу про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте рішення по справі.

Звертаючись до суду позивач посилається на порушення відповідачем положень ст.279 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який не врахував наявність у неї Полісу обов`язкового страхування, про що містились відомості в Єдиній базі МТСБУ, не надав можливості в повному обсязі скористатись своїми правами.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Права особи при розгляді справ про адміністративні правопорушення закріплені ст.268 КУпАП, відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери відео спостереження, на якому зафіксовано обставини винесення оскаржуваної постанови, і які спростовують твердження позивача.

З відеозапису вбачається, що позивач не надала на вимогу інспектора чинний Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, позивачу були роз`яснені її права і будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення нею не заявлялось.

Наявність інформації про чинний Поліс в Єдиній базі МТСБУ не скасовує обов`язок власника транспортного засобу мати його при собі тта пред`явити на вимогу інспектора поліції.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що постанова від 28.04.2018 р. серії БР № 2380000 винесена уповноваженою особою, в межах повноважень, у спосіб, визначений ст.ст. 277, 278 КУпАП.

Обставини, на які посилається позивач в своєму позові, спростовані наданими відповідачем доказами.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, а отже позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 6, 19, 20, 73-77, 241-245, 153-163 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора УПП м.Бориспіль, 4-роти Антитук Анатолія Володимировича, третя особа без самостійних вимог: Управління патрульної поліції м.Бориспіль Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення відповідно до ч.1 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя :