Справа № 686/20023/19
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/655/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - Рисюка П.В .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Кітніка Миколи Леонідовича про визнання дій інспектора незаконними, визнання постанови протиправною, її скасування та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Кітніка Миколи Леонідовича про визнання дій інспектора незаконними, визнання постанови протиправною, її скасування та закриття провадження по справі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 25 червня 2019 року інспектором УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Кітніком М.Л. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВАВ № 1261974. Вважає, що оскільки зазначена постанова винесена з грубим порушенням чинного законодавства та неповним з`ясуванням обставин справи, то вона має бути скасована.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об 'єктивне з 'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. У постанові зазначено, що нібито він, керуючи автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км./год.), рухався зі швидкістю 73 км/год, швидкість вимірювалась приладом ТruСАМ 000682, чим порушив п.12.4 ПДР Порушення швидкісного режиму в населений пунктах (дозволяється швидкість не більше 50 км/год). Вказана подія, як зазначено у постанові, сталась на 276 км. дороги М12 (Давидковедське перехрестя).

Однак, зазначене у постанові не відповідає дійсності, оскільки лейтенант поліції ОСОБА_3 у постанові зазначає, що « ОСОБА_2 керуючи автомобілем Volkswagen Touareg (д.н.з. НОМЕР_1 ) не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км./год).»

Він погоджується з тим, що на ділянці дороги М12, 276 км, яка зазначена у постанові «місце розгляду справи» дійсно наявний знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкостіні», однак зазначає, що він там встановлений без жодних додатково встановлених відповідних дорожніх знаків, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта, що не відповідає Правилам дорожнього руху. Оскільки відповідно до п.12.10 ПДР додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта. У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Отже, враховуючи те, що знак 3.29 встановлений на зазначений ділянці дороги з порушенням ПДР, він не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Також, лейтенант поліції ОСОБА_3 у постанові зазначає наступне: «... чим порушив п.12.4 ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах.». Однак, у п.12.4 ПДР зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., а подія описана у постанові сталась за межами населеного пункту, тому п.12.4 ПДР не може бути застосований у даній ситуації, так як обмежує швидкість руху транспортних засобів виключно у населених пунктах. У зв`язку з цим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і відповідно до ст.247 КУпАП винесення оскаржуваної постанови було здійснено всупереч вимог закону.

Тому позивач просить позов задоволити та визнати дії інспектора УПП в Хмельницькій області лейтенанта поліції Кітніка Миколи Леонідовича щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ВАВ №1261974 від 25.06.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, незаконними; визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВАВ №1261974 від 25.06.2019 року протиправною, скасувати її та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 30.07.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 та поновлено йому строк звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві. Суду також пояснив, що п.12.4, як це зазначено у постанові позивач не порушував, тому постанова протиправна і підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, суду пояснив, що позивачем було допущено порушення вимог дорожнього знаку 3.29, що підтверджується відповідними доказами та не заперечувалось самим позивачем на місці вчинення правопорушення. Посилання у постанові на п.12.4 є технічною опискою. що не впливає на суть правопорушення. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 постановою серії ЕАВ №1261974 від 25.06.2019р. було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.. Згідно вказаної постанови ОСОБА_2 25.06.2019 року о 09 годині 23 хвилин на автодорозі М12, 276 км., керуючи транспортним засобом марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.29 Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год, водій рухався зі швидкістю 73 км/год, швидкість вимірювалась приладом ТruСАМ 000682, чим порушив п.12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості" забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Згідно підпункту "а" п. 12.10 - 2 ПДР України обмеження дозволеної швидкості руху вводяться постійно виключно: на небезпечних ділянках доріг та вулиць (небезпечні повороти, ділянки з обмеженою видимістю, місця звуження дороги тощо).

Відповідно до п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наданих суду та переглянутих в судовому засіданні відеозапису, а також фотозображень вбачається, що позивачем не було дотримано вимог дорожнього знаку 3.29 («Обмеження максимальної швидкості" ), який встановлений на небезпечній ділянці дороги ( перед поворотом, перехрестям), та відповідно вчинення адміністративногоо правопорушення,відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

При цьому помилкове зазначення відповідачем у постанові про порушення позивачем п.12.4 ПДР України, що не доведено належними та допустимими доказами, не впливає на сам факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, оскільки ч.1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину та порушення вимог дорожніх знаків, що в судовому засіданні доведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Кітніка М.Л. про визнання дій інспектора незаконними, визнання постанови протиправною, її скасування та закриття провадження по справі, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.1, 9, 122 ч.1, 247, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст. 9, 10, 11, 77, 79, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області лейтенанта поліції Кітніка Миколи Леонідовича про визнання дій інспектора незаконними, визнання протиправноюпостанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1261974 від 25.06.2019 рокупро його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, її скасування, та закриття провадження по справі, відмовити.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: