Справа № 161/10447/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/6572/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2019 року про закриття провадження (головуючий суддя Ковтуненко В.В., м. Луцьк, повний текст складено 24.05.2019) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Липинської сільської ради Луцького району Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Липинської сільської ради Луцького району Волинської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення третьої сесії сьомого скликання Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 24 грудня 2015 року в частині надання дозволу на складання проекту з землеустрою, щодо відведення земельної ділянки на право оренди площею 0,0187 га для подальшого продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах) суб`єктам підприємницької діяльності для будівництва та обслуговування аптеки, яка розташована в с. Липини Луцького району та відводиться за рахунок земель Липинської сільської ради, не переданих у власність та не наданих у користування та рішення сьомої сесії сьомого скликання Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 26 травня 2016 року, яке є наслідком виконання попереднього рішення в частині затвердження детального плану території будівництва та обслуговування аптеки в с. Липини, Луцького району.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2019 року закрито провадження у справі, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, вважає, що судом порушено норми процесуального права, а тому просить скасувати її та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначає, що адміністративною справою у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. В свою чергу, публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій, або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України «суб`єкт владних повноважень» - орган державної влади, орган місцевого самоврядування. їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів встановлено інший порядок судового провадження.

Предметом позивних вимог є скасування рішення, третьої сесії сьомого скликання Липинської сільської ради Луцького району Волинської області від 24 грудня 2015 року про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на право оренди площею, 0187 га, як суб`єкта владних повноважень, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 згідно п. 3 вказано, що вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування. їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те. що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції вірно врахував, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»;

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».

Згідно матеріалів справи земельна ділянка площею 0,0187 га була відведена для будівництва та обслуговування аптеки за рахунок земель Липинської сільської ради Луцького району Волинської області, не переданих у власність та не наданих у користування.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Суд першої інстанції вірно вважав, що з урахуванням наведеного, Липинська сільська рада Луцького району Волинської області при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб`єктом земельних відносин. Оскільки, Липинська сільська рада Луцького району Волинської області, як власник землі, вільна у виборі суб`єкта щодо надання йому права оренди вже відведеної земельної ділянки в порядку, встановленому законом. При цьому, Липинською сільською радою Луцького району Волинської області не здійснювалися владні управлінські функції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що спірна земельна ділянка, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 80) знаходиться на правах оренди в користуванні ОСОБА_2 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що між сторонами виник спір про цивільне право, а тому слід закрити провадження у справі.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2019 року про закриття провадження по справі № 161/10447/17- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

В.В. Святецький

повний текст складено 27.08.2019