Справа № 539/2741/17
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2019 року

Київ

справа №539/2741/17

адміністративне провадження №К/9901/17196/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 539/2741/17 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 539/2367/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про виплату допомоги до 5 травня за 2012 рік,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24.10.2017 у справі №539/2741/17 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018 у справі №539/2367/17.

Ухвалою Верховного Суду від 24.06.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків касаційної скарги - запропоновано обґрунтувати вимоги із викладом того, у чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, та запропоновано надати докази на підтвердження поважності пропуску нею строку на касаційне оскарження рішень суду.

У межах встановленого судом строку до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 щодо усунення недоліку касаційної скарги, до якої додані копії виконавчого листа від 13.11.2012 та копії медичних документів.

Згідно копії довідки № 36 від 31.01.2018, ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку та лікуванні в поліклінічному відділенні Лубенської КЦМЛ з приводу ряду захворювань.

З копії виписного епікризу № 8456 вбачається, що скаржниця перебувала на лікуванні з 30.07.2018 по 19.08.2018.

Відповідно до довідки № 66, ОСОБА_1 перебувала на лікуванні у 2018 році, проте з наданої позивачем копії неможливо встановити коли вона видана і в який період ОСОБА_1 перебувала на лікуванні. Крім того, зазначення року у відбитку медичного штампу на чорно - білій копії скаржником проставлено самостійно, що дає підстави для сумніву в її автентичності.

Відповідно до копії виписки № 2603 від 08.01.2019, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 19.12.2018 по 08.01.2019.

Аналізуючи дані копій медичних документів в сукупності, суд прийшов до висновку, що скаржником не було надано об`єктивних доказів пропуску строку на касаційне оскарження з моменту отримання копії судового рішення - 07.06.2018 до моменту закінчення строку на оскарження - 09.07.2018.

Крім того, вимоги ухвали від 24.06.2019 в частині обґрунтування вимог із викладом того, у чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права також виконано не було, так як висловлювання щодо будь - яких порушень, які не містять фактичних даних (конкретних посилань на положення Закону) є оціночними судженнями і не могли розцінюватись судом як обґрунтовані вимоги до суду.

Ухвалою суду від 23.07.2019 ОСОБА_1 було продовжено строк, встановлений ухвалою Верховного Суду від 24.06.2019.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків в якій вказала, що підтвердження поважності причин пропуску нею строку на касаційне оскарження вже було нею зазначені і на підтвердження додано відповідні документи.

Крім того, скаржником знову не було конкретизовано у чому саме полягає порушення норм права судами першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, скаржником вимоги ухвали Верховного Суду від 23.07.2019 не виконані.

Згідно частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, та те, що станом на 21.08.2019, строк встановлений судом для усунення недоліків касаційної скарги закінчився, проте скаржником встановлені судом недоліки не усунуто, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 251, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 539/2741/17 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2018 року у справі № 539/2367/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про виплату допомоги до 5 травня за 2012 рік- повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

С.Г. Стеценко,

Суддя Верховного Суду