Справа № 300/1727/19
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

"21" серпня 2019 р. Справа № 300/1727/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап`юк С.В., розглянувши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Оріана» до державного реєстратора Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Федорин М.М. про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення,-

В С Т А Н О В И В:

16.08.2019 Акціонерне товариство «Оріана» звернулося до суду з позовом до державного реєстратора Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання протиправною та скасування дії щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про керівника юридичної особи та зобов`язання відновити реєстраційну дію від 13.06.2019 щодо внесення відомостей про зміну керівника юридичної особи відповідно до протоколу №6 від 08.04.2019 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко».

Пунктом 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження в адміністративній справі за вказаною позовною заявою слід виходити із наступних підстав і мотивів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі по тексту також - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає з положень Конституції України.

Так, частиною 2 статті 55 Основного Закону передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Реалізація права на суд залежить як від інституційних та організаційних чинників, так і від особливостей здійснення окремих судових процедур.

Європейський суд з прав людини (далі по тексту також - Суд), практика якого є своєрідним механізмом, що дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію, неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоч остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або настільки, що це вже спотворює саму суть цього права (пункт 44 рішення Суду у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Аадам ІІ проти Німеччини").

Слід також звернути увагу на іншу складову закріпленого у статті 6 Конвенції права - вимогу щодо законності суду, тобто суду, встановленого законом. Це поняття включає організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції) складову. Порушення під час визначення юрисдикції суду безумовно призводить до порушення права на справедливий суд.

Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства визначила справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

При цьому, публічно-правовим спором є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити, серед іншого, про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

За змістом вимог позовної заяви позивач просить визнати протиправною та скасувати дію відповідача від 14.06.2019 щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про керівника юридичної особи ОСОБА_1 та зобов`язання відновити реєстраційну дію від 13.06.2019 щодо внесення відомостей про зміну керівника юридичної особи відповідно до протоколу №6 від 08.04.2019 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко».

Відповідно до протоколу №8 від 05.04.2019 засідання Дирекції Акціонерного товариства «Оріана», яке є одним із засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко» вирішено уповноважити в.о. генерального директора Савчука О.Є. на представництво інтересів Акціонерного товариства «Оріана» по питанню переобрання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко».

Відповідно до протоколу №6 від 08.04.2019 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко», серед іншого, прийнято рішення про припинення повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко» Петріва Василя Івановича з 08.04.2019 в зв`язку з незадовільним виконанням ним своїх обов`язків, а також про обрання на посаду директора ОСОБА_1 з 09.04.2019.

В подальшому, 13.06.2019 державним реєстратором Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Федорин М.М. внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Однак 14.03.2019 відповідачем вчинено дії щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань шляхом скасування попередньо вчинених дій від 13.06.2019 щодо внесення змін до відомостей про керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко» ОСОБА_1 та внесено новий запис про керівника - ОСОБА_2

Позивач вважає, що належним керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко» є ОСОБА_1 , у зв`язку з чим просить скасувати реєстраційну дію щодо виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про керівника юридичної особи ОСОБА_1 та зобов`язати відновити реєстраційну дію від 13.06.2019 щодо внесення відомостей про зміну керівника юридичної особи відповідно до протоколу №6 від 08.04.2019 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко».

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини виникли між учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріана-Еко» (засновниками) щодо їх повноважень в управлінні цією юридичною особою, а саме, призначенні виконавчого органу цього товариства - директора, а тому дії державного реєстратора з унесення відомостей в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичну особу, а саме внесення відомостей про керівника юридичної особи, у цих відносинах є похідними.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, даний спір не пов`язаний із захистом прав Акціонерного товариства «Оріана» у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини виникли між учасниками (засновниками) юридичної особи щодо їх повноважень в управлінні господарським товариством, а тому мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Вказаний висновок узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, наведеними у постановах від 23.01.2018 у справі №925/1321/16, від 10.05.2018 у справі № 825/15205/14 та від 17.10.2018 у справі №203/5827/16-а, від 31.10.2018 у справі №815/6792/17 та від 28.11.2018 у справі № 815/3490/16.

В силу ж вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 19, 170, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за позовом Акціонерного товариства «Оріана» до державного реєстратора Поберезької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області Федорин М.М. про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.

Роз`яснити позивачу, що його позовна заява підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею..

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Остап`юк С.В.