Справа № 1.380.2019.003973
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003973
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

28 серпня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_1 Б. ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 (далі ОСОБА_4 , позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі Золочівський РВ ДВС, відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця про стягнення виконавчого збору у розмірі 6 400 грн від 31.08.2017 ВП54440604.

Представником відповідача 22.08.2019 (вх.№30281) подано та підтримано в судовому засіданні клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_4 без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Клопотання мотивовано тим, що даний позов подано позивачем після ухвали Верховного Суду від 26.09.2018 №445/1717/16-ц, якою закрито провадження у справі по оскарженню постанови, що є предметом оскарження у даній справі з підстав невірно обраної юрисдикції, яку ОСОБА_4 отримав 05.01.2019. Тому з часу, коли позивач дізнався про порушення його права з боку відповідача і до звернення в суд з даним позовом пройшло більше шести місяців.

Представник позивача в судовому засіданні щодо залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропущенням строків звернення до суду заперечив. Зазначив, що первісний позов поданий позивачем вчасно. З 11.12.2018 по 24.05.2019 позивач проходив лікування та з 28.05.2019 по 23.07.2019 перебував за кордоном. Вказане позивач підтвердив медичними документами та копією закордонного паспорта. Вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з поважних причин.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Предметом оскарження є постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору у розмірі 6 400 грн від 31.08.2017 №ВП54440604

ОСОБА_4 в 2017 році оскаржив вказану постанову в порядку цивільного судочинства шляхом звернення до Золочівського районного суду Львівської області зі скаргою на дії державного виконавця, скасування постанов про стягнення виконавчого збору та штрафу.

Ухвалою суду від 19.10.2017 у справі № 445/1717/16-ц у задоволені скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 20.12.2017 у справі №445/1717/16-ц скасовано ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 19.10.2017 та постановлено нову ухвалу, якою скасовано постанови від 17.08.2017 року про стягнення штрафу та від 31.08.2017 року про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Верховного Суду від 26.09.2018 ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 19.10.2017 та постанову Апеляційного суду Львівської області від 20.12.2017 скасовано та провадження у справі закрито з підстав невірно обраної юрисдикції.

ОСОБА_5 З.З. роз`яснено, що розгляд такої категорії справ віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Оскарження Кравчуком З.З. постанови від 31.08.2017 року про стягнення виконавчого збору в порядку адміністративного судочинства відбулося шляхом звернення 31.07.2019 до Львівського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Разом з позовною заявою ОСОБА_4 подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 02.08.2019 (вх.№27785).

При вирішенні питання про відкриття провадження, судом не визнано поважними вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою від 05.08.2019 позов ОСОБА_4 залишено без руху.

ОСОБА_6 З.З ОСОБА_7 16.08.2019 (вх.№29699) повторно подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Поважність причин пропуску строку звернення до суду позивач обґрунтував перебуванням на лікуванні з 11.12.2018 по 24.05.2019 та за кордоном з 28.05.2019 по 23.07.2019. Зазначив, що первісний позов ним подано вчасно.

До клопотання позивачем долучено копії результатів ультра звукової діагностики від 11.12.2018, 24.05.2019 та копію закордонного паспорта з відмітками перетину кордону.

Ухвалою суду від 19.08.2019 провадження у справі відкрито, частково задоволено клопотання про відстрочення спати судового збору та визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду.

При розгляді клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд керувався таким.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 287 КАС України регулюються особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Згідно з частинною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Отже, чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановлювати відповідні процесуальні строки, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

При цьому, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 03.04.2008).

Поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі №816/1630/17 і врахована судом при розгляді клопотання у даній справі.

Викладене в сукупності зумовлює висновок, що строк для звернення до суду у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця є спеціальним строком, який в даному випадку обмежується десятиденним терміном.

Предметом оскарження є постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 31.08.2017 №ВП54440604.

На оскарження такого виду постанови державного виконавця передбачено 10-денний строк з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Пропуск строку звернення до суду в порядку адміністративного судочинства позивач обґрунтовує такими обставинами: своєчасне оскарження постанови в порядку цивільної юрисдикції, перебування на лікуванні з 11.12.2018 по 24.05.2019 і за кордоном з 28.05.2019 по 23.07.2019.

Даючи оцінку кожній із обставин, суд встановив наступне.

Про помилковість обраної позивачем юрисдикції при оскарженні вказаної постанови у 2017 році ОСОБА_5 З.З. стало відомо з ухвали Верховного Суду від 26.09.2018, отриманої 05.01.2019. Позивач вказує саме на цю дату у клопотанні про поновлення строку звернення до суду від 02.08.2019 (вх.№27785).

Долучена до матеріалів справи ксерокопія конверта не дає можливості суду встановити дату через неякісне копіювання, однак чітко видно « 2019 рік».

Тому суд бере до уваги вказану позивачем дату і вважає, що саме 05.01.2019 позивач був обізнаний з неправильно обраною юрисдикцією при оскарженні постанови про стягнення виконавчого збору від 31.08.2017 №ВП54440604.

На підтвердження перебування на лікуванні з 11.12.2018 по 24.05.2019 подано результати ультра звукової діагностики від 11.12.2018 та 24.05.2019.

Оцінюючи вказані докази, суд дійшов висновку, що такі є лише результатами медичних обстежень, які не підтверджують ні факту перебування позивача на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, ні факту непрацездатності, що перешкоджало б зверненню до суду з даним позовом у період до 24.05.2019.

Таким чином, доводи позивача про перебування на лікуванні з 11.12.2018 по 24.05.2019 не підтверджено належними та допустимими доказами, тому не визнаються судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Ураховуючи такий висновок суду, перебування позивача за кордоном у період з 28.05.2019 по 23.07.2019 не може бути поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Твердження позивача про своєчасне оскарження постанови від 31.08.2017 в порядку цивільного судочинства не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження цієї постанови в порядку адміністративного судочинства.

Суд зауважує, що учасники справи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб, у зв`язку з чим, будь-які зволікання останніх не свідчать про намір добросовісної реалізації права на звернення до суду.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Зазначені ОСОБА_4 . підстави пропуску не можуть бути визнані поважними, оскільки суд не вбачає об`єктивних непереборних перешкод, які унеможливлювали звернення до належного суду у найкоротший строк з моменту отримання копії ухвали Верховного Суду від 26.09.2018, а саме з 05.01.2019.

З позовом про оскарження постанови старшого державного виконавця від 31.08.2017 №ВП54440604 Кравчук З.З ОСОБА_7 звернувся до суду 31.07.2019, тобто з пропуском як встановленого КАС України десятиденного строку на звернення до суду у спорах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, так і загального шестимісячного строку звернення до суду.

Інших доказів поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Таким чином, обставини, наведені у клопотаннях про поновлення строку звернення до суду та надані у судовому засіданні пояснення не підтверджують поважність пропуску встановленого КАС України строку на звернення до суду.

Згідно із частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Ураховуючи вказану норму, сплачений за квитанцією №МР_АВ29097900А_9210237 від 19.08.2019 судовий збір у розмірі 768 грн 40 к., слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 240, 241, 248, 256, 287, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, - задовольнити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_4 до Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови, залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Повернути ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНКПО НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 к., сплаченого за квитанцією № МР_АВ29097900А_9210237 від 19.08.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.П. Хома