Справа № 300/1781/19
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"28" серпня 2019 р. справа № 300/1781/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу № 1217 від 02.08.2019, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, також - заявник, ОСОБА_1 ), 23.08.2019 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі, також - відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу № 1217 від 02.08.2019.

Питання щодо відкриття провадження в даній адміністративній справі станом на момент постановлення даної ухвали не вирішено.

Із позовною заявою ОСОБА_1 заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 1217 від 02.08.2019 про проведення планової виїзної перевірки до вирішення справи по суті та набрання рішенням по справі законної сили;

- заборони Головному управлінню ДФС в Івано-Франківській області вчиняти дії щодо проведення планової виїзної перевірки, відповідно до наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 1217 від 02.08.2019.

Заява обґрунтована тим, що оскаржуваний наказ був винесений відповідачем з порушенням вимог п. 77.1 ст. 77 ПК України, оскільки заявник не був внесений до плану-графіка проведення документальних перевірок. Заявник наголошує, що вказані способи забезпечення позову, в розрізі заявлених позовних вимог є достатніми для захисту його прав з огляду на те, що невжиття таких заходів, щодо зупинення дії вищевказаного наказу та заборони вчиняти дії щодо виконання вищевказаного наказу, унеможливить ефективний захист порушених прав та інтересів заявника, оскільки планова виїзна перевірка призначена з 29.08.2019, початок проведення її за час розгляду справи може істотно унеможливити ефективний захист прав заявника та їх подальше поновлення.

За правилами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому за правилами частини четвертої цієї статті подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Отже, виходячи із вище окреслених положень Кодексу адміністративного судочинства України, метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все захист прав, свобод, та охоронюваних законом інтересів позивача до ухвалення рішення по справі.

Суд зазначає, що адміністративне судочинство діє в сфері специфічних публічно-правових відносин, де стороною у справах є особа, яка, використовуючи визначені законом інститути (суд) та процедуру, протистоїть державі чи окремим її владним інститутам, захищаючи свої права і свободи.

Згідно з Конституцією України права і свободи захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша, друга статті 55).

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 №4-рп/2011, з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини). Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для позивача рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

При цьому, відповідною нормою процесуального закону передбачено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову і суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Також за нормами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, та застосовує його з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Особи» проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Судом встановлено, що предметом позову у справі №300/1781/19 є оскарження ОСОБА_1 наказу Головного управління ДФС у Івано-Франківській області №1217 від 02.08.2019 про проведення документальної планової виїзної перевірки.

Необхідно зазначити, що реалізація податковим органом своїх функцій податкового контролю шляхом проведення виїзної документальної планової перевірки може також призвести до порушення прав та інтересів позивача, а саме до нарахування податкових зобов`язань.

Суд також враховує, що початок проведення документальної виїзної перевірки знівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні перевірки, що унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення судом позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

Аналізуючи обставини справи та подані на обґрунтування заяви про забезпечення позову докази, суд приходить до висновку про реальність загрози виникнення суттєвої шкоди правам позивача, про часткову обґрунтованість клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у наведений позивачем спосіб, оскільки невжиття заходів забезпечення істотно ускладнить відновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Для відновлення ж таких прав, у разі задоволення позовної заяви, позивачу потрібно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд вважає, що предмету позову відповідає вжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 1217 від 02.08.2019 про проведення планової виїзної перевірки до вирішення справи по суті та набрання рішенням по справі законної сили. В свою чергу забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню ДФС в Івано-Франківській області вчиняти дії щодо проведення планової виїзної перевірки відповідно до наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 1217 від 02.08.2019 не є виправданим, оскільки такі дії контролюючим органом можуть бути вчинені виключно за наявності діючого наказу на проведення перевірки.

Водночас, вжиття такого заходу жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Також, обґрунтовуючи те, що спосіб забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 1217 від 02.08.2019 про проведення планової виїзної перевірки до вирішення справи по суті та набрання рішенням по справі законної сили є співмірним, суд зазначає, що забезпечення заявленого позову не позбавляє орган ДФС права на вчинення, передбачених Податковим кодексом України, дій після надання судом оскаржуваному рішенню відповідної оцінки.

Тому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення не скасовує чинність останнього, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених таким актом заходів до вирішення спору по суті.

З урахуванням усього викладеного, на переконання суду існують передбачені частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на вказане, суд вважає за необхідне зупинити дію наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 1217 від 02.08.2019 про проведення планової виїзної перевірки до набрання рішенням по справі законної сили.

Таким чином, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 150, 151, 154, 156, 248, 256, 294, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову - задовольнити частково.

Зупинити дію наказу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № 1217 від 02.08.2019 про проведення документальної планової виїзної перевірки - до набрання рішенням по даній справі законної сили.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

заявник: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління ДФС в Івано-Франківській області, , адреса: 76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, вулиця Незалежності, будинок 20.

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.