Справа № 206/1418/19(2-а/206/20/19)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 206/1418/19(2-а/206/20/19)

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Баранник Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019 в адміністративній справі №206/1418/19(2-а/206/20/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 2 взводу, 4 роти, 2 батальону УПП в Дніпропетировській області Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Венцковського С.О. третя особа:Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліціїі про визнання дій працівника поліції протипрвними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и В:

У березні 2018 року звернувся до суду з позовом до Інспектора патрульної поліції 2 взводу, 4 роти, 2 батальону УПП в Дніпропетировській області Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Венцковського С.О. третя особа:Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліціїі про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ № 101681 від 25.02.2019 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019 адміністративний позов задоволено частково. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБ № 101681 від 25.02.2019 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено факту скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183 КУпАП .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким у задоволенні позову позивачу відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова винесена правомірно, доказом правопорушення є рапорти інспекторів.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, 25.02.2019 відносно позивача була складена постанова серії ГБ № 101681 про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183 КУпАП, у зв`язку із тим, що останній, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме телефонував на спецлінію « 102» та повідомляв про те що його співмешканка ОСОБА_2 підпалила двері квартири, хоча цього факту насправді не було.

Відповідно до ст. 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України, полягає в тому, що дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу: правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 1061, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 1162, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Даючи правову оцінку доводам апелянта стосовно правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції вказує на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підвержено матеріалами справи, з фототаблиці з місця пригоди долученої позивачем на підтвердження подій, які стали підставою для виклику поліції, на стіні біля дверей із зовнішньої сторони та зі сторони квартири наявні сліди копоті, також під дверима присутній попіл та безпосередньо на дверях наявні сліди від ударів.

Крім того допитана у судовому засіданні суду першої інстнції свідок ОСОБА_2 , підтвердила, що дійсно позивач не пускав її додому оскільки вирішив себе убезпечити та викликав поліцію, тому що вона була в стані алкогольного спяніння, вирішила підняти гвалт та казала, що підпалить двері, після чого підпалила картонку та кинула під двері, позивач в свою чергу це все чув та вирішив себе захистити.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов висновку що, твердження позивача на підтвердження того, що позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, жодних доказів правопорушення, пояснень свідків чи очевидців, матеріали справи не містять.

Враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано доказів вчинення позивачем правопорушення, висновок суду першої інстанції про задоволення позову є законним та обґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України -залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 20 серпня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник