Справа № 1.380.2019.003443
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003443
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області Суховерського Степана Васильовича про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до сільського голови Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області Суховерського Степана Васильовича (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), в якій просить:

-визнати протиправною бездіяльність сільського голови Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області Суховерського Степана Васильовича щодо розчистки стічної канави, яка проходить поряд з ОСОБА_1 , житловим будинком та господарськими спорудами по АДРЕСА_3 ;

-визнати неналежною роботу сільського голови Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області Суховерського Степана Васильовича по забезпеченню контролю за виконанням рішень Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області з питання підтоплення земель в с.Більче Миколаївського району Львівської області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сільським головою не були організовані роботи по розчистці стічної канави, що спричинило підтоплення житлового будинку та господарських споруд позивача. Вважає, що сільський голова відповідно до п.п.2, 8 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» мав внести відповідні пропозиції та організувати роботу таким чином, щоб рада розглянула питання щодо прийняття рішення, спрямованого на вирішення проблеми, що забезпечить ОСОБА_1 належні умови користуватись своїм майном. Наведене і зумовило позивача звернутися до суду за судовим захистом.

Ухвалою судді від 26.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши докази, викладені у заяві по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

25.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до голови Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області, в якій просив голову Більченської сільської ради надати відповідь, коли саме будуть почищені канави і поставлені на відповідний рівень містки по вул.Долина та коли буде виконано ОСОБА_2 акт, складений від 16.04.2018 року. Крім того, вказує в заяві про те, що вже звертався із заявою в сільську раду 24.09.2018 року для того щоб вийшла профільна комісія і перевірила приватизацію землі біля хати ОСОБА_1 і ОСОБА_2

21.03.2019 року за вих.№108/02-15 Більченською сільською радою Миколаївського району Львівської області скеровано на адресу позивача відповідь, в якій йдеться про те, що при капітальному ремонті дороги будуть почищені придорожні канави і відповідно будуть встановлюватись містки на відповідний рівень. Також, зазначає, що ОСОБА_2 18.04.2018 року надала пояснення відносно акту, складеного 16.04.2018 року, копія пояснення надається позивачу. Крім того, щодо недовіри комісії сільської ради вказує на те, що, встановлення меж земельних ділянок проводиться ліцензованими землевпорядними організаціями.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача, відповідач не забезпечив контролю за виконанням рішень Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області з питання підтоплення земель в с.Більче Миколаївського району Львівської області. Вважаючи у зв`язку із цим свої права порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами (ст.1 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до ч.1 ст.11 ст.1 Закону №280/97-ВР, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Питання, вирішення яких віднесено до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради передбачені ст. 26 Закону №280/97-ВР .

Відповідно до п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно пп. 7 п. "а" ст. 30 Закону №280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення, здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Благоустроєм населених пунктів, відповідно до визначення, закріпленого ст.1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", є комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Під заходами з благоустрою населених пунктів, відповідно до цієї ж статті, слід розуміти роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить:

1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;

2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях;

3) організація місць відпочинку для населення;

4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів;

5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо;

6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою;

7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території;

8) визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень;

9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;

10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою;

11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища;

12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;

13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку";

14) видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Організація благоустрою населених пунктів, здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" належать до власних (самоврядних) повноважень відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно ч. 6 ст. 59 Закону №280/97-ВР виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Так, рішенням №395 Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 14.06.2018 року затверджено акт комісії від 16.04.2018 року. Даний акт складений комісією в складі сільського голови с. Більче ОСОБА_7., землевпорядника сільської ради ОСОБА_8., депутата в/о ОСОБА_3 Комісія, в присутності гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , вирішила: гр. ОСОБА_4 відновити паркан біля власної земельної ділянки; гр. ОСОБА_4 повідчипати сітку від стовпчиків гр. ОСОБА_1 ; гр. ОСОБА_4 обрізати ясень зі сторони городу ОСОБА_5 ; гр. ОСОБА_4 вирівняти паркан (сітку), яка похилилась в бік земельної ділянки гр. ОСОБА_5 ; гр. ОСОБА_4 поставити ринву і не випускати стічні води на земельну ділянку гр. ОСОБА_5 ; гр. ОСОБА_4 забрати плити з громадського заїзду під свій бік; гр. ОСОБА_4 відступити 0,25 м. земельної ділянки біля потока з північної сторони; гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_6 почистити придорожну канаву навпроти своїх земельних ділянок. Окрім того, комісія провела розмежування земельних ділянок громадян ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вздовж господарських будівель.

Разом з тим, судом з матеріалів справи встановлено, що сільською радою неодноразово приймались рішення щодо чищення придорожніх канав і саме позивач був зобов`язаний першим почистити канаву біля свого землеволодіння. Проте, ним цього зроблено не було. Наведене підтверджується рішенням Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області №230 від 16.05.2017 року та листом, який скеровувався голові Миколаївської районної ради та ОСОБА_1 за №02-20/275 від 05.12.2017 року, які знаходяться в матеріалах справи.

Окрім того, суд встановив те, що Більченська сільська рада скерувала позивачу відповідь від 21.03.2019 року за №108/02-15, на його заяву від 25.02.2019 року, яка була зачитана на 41-ій сесії УІІ-го скликання в якій йдеться про те, що придорожні канави будуть почищені тоді, коли буде зроблено капітальний ремонт дороги і відповідно до того будуть встановлені на відповідний рівень містки. Також, позивачу скеровано копію пояснень гр. ОСОБА_2 відносно складеного акту від 16.04.2018 року.

Виходячи з наведеного, посилання позивача на бездіяльність сільського голови є безпідставні та необґрунтовані, оскільки сільським головою постійно ведеться координаційна робота по забезпеченню контролю за виконанням рішень Більченської сільської ради, в тому числі також щодо попередження та виявлення факту підтоплення земель в с.Більче Миколаївського району Львівської області. Вказане підтверджується належними та допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем вчинено дії у відповідності до критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Щодо судових витрат, то питання щодо їх розподілу суд не вирішує, оскільки позивач, відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору і такий ним не сплачувався.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 52, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна