Справа № 260/904/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7964/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року (головуючий суддя Скраль Т.В., м.Ужгород, проголошено 13:24:03) у справі № 260/904/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом Ужгородської міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, в якому просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2019 року у виконавчому провадженні ВП № 59267005, видану Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про примусове виконання виконавчого напису № 741 виданий 21.08.2009 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що оскаржена постанова є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на сплив строку пред`явлення до виконання виконавчого документу. Крім того, позивач зазначав, що державним виконавцем не було враховано рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10.06.2014 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 року позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2019 року у виконавчому провадженні ВП № 59267005, видану Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про примусове виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, Ужгородський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про сплив строку на пред`явлення виконавчого документу з огляду на те, що виконавчий напис № 741 виданий 21.08.2009 року був пред`явлений до виконання у різний період 7 раз, а відповідно строк пред`явлення переривався, а отже в кожному разі розпочинався знову. На підтвердження своєї позиції відповідач долучив до апеляційної скарги копії матеріалів виконавчого провадження. Крім того, відповідач вважає недоречними покликання на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10.06.2014 року з огляду на те, що стягнення здійснюється безпосередньо з позивача.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2019 року провадження у справі зупинено до вирішення заяви позивача про відвід колегії суддів.

Ухвалою суду від 23.08.2019 року провадження у справі поновлено.

Учасники справи, їх представники в судове засідання на розгляд справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Особливості розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені в статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, а порядок повідомлення їх учасників ст. 268 цього ж Кодексу, відповідно до якої учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За відсутності сторін, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити враховуючи наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 22.03.2006 року ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, згідно якого, позичальнику було надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у розмірі 145000 доларів США, з терміном користування до 22.03.2009 року під 17 % річних.

22.03.2006 року, для забезпечення виконання цього договору було укладено договір іпотеки, згідно якого позичальник ( ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 передали банку в іпотеку належний їм будинок АДРЕСА_1 . Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 взяли на себе солідарну відповідальність за невиконання боржником зобов`язання за кредитним договором.

21.08.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. видано виконавчий напис № 741 про звернення стягнення на будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Зазначений будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського нотаріального округу Митровцій Ю.Ю., 22.03.2006 року за реєстровим № 598, передане у заставу публічному акціонерному товариству «РОДОВІД БАНК», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3, строк платежу за договором настав з 12.06.2007 року по 21.08.2009 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку, що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно виконавчого напису слід задовольнити вимоги публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» у розмірі: кредит в сумі, еквівалентній 144966,96 доларам США; відсотки в сумі, еквівалентній 21696,58 доларам США, пеня в сумі, еквівалентній 26655,10 доларам США, що становить еквівалент 193 318,64 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 1524201,49 грн.

З метою відшкодування кредитору внесеної за вчинення виконавчого напису плати стягнути з боржника 1700,00 грн. Виконавчий напис може бути пред`явлений до стягнення протягом року з дня його вчинення. Виконавчий напис набирає чинності від дати його вчинення.

10.06.2014 року, рішенням апеляційного суду Закарпатської області договір іпотеки, укладений 22.03.2006 між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством «Родовід Банк» в частині солідарної відповідальності майнового поручителя ОСОБА_5 за невиконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором визнано недійсним. Стягнуто з позивача на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором № 220360/8 від 22.03.2006 року у розмірі 1 338 159,11 грн. У вимогах публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення з ОСОБА_6 у солідарному порядку 1 338 159,11 грн. заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Суд також встановлено, що 28.05.2019 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області із заявою в порядку статті 12, 26 Закону України «Про виконавче провадження», в якій просило відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню Виконавчого документа: виконавчого напису № 741 від 21.08. 2009 року про звернення стягнення на будинок, що розташований на земельній ділянці 0,10 га та належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на користь стягувача ПАТ «РОДОВІД БАНК» задовольнити вимоги в розмірі 193 318, 64 доларів США (сто дев`яносто три тисячі триста вісімнадцять доларів США 64 центи, що згідно курсу НБУ становить 1 524 201, 49 грн. (один мільйон п`ятсот двадцять чотири тисячі двісті одна гривня 49 коп.), а також 1 700 гривень на відшкодування витрат за вчинення виконавчого напису.

Божником у вищезазначеній заяві стягувача визначено ОСОБА_1 .

05.06.2019 року державним виконавцем Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Копрушаком Тарасом Геннадійовичем розглянута заява стягувача про примусове виконання Виконавчого напису № 742 виданого 21.08.2009 року, та відкрито виконавче провадження ( ВП № 59267005) з виконання Виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. про звернення стягнення на майно ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , а саме на будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» на суму 1 525 901, 49 грн.

З вказаною постановою позивач не погодився, відтак звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що у виконавчому провадженні відсутні докази щодо перевірки строків державним виконавцем, щодо пред`явлення виконавчого напису до виконаннястягувач будь-яких доказів щодо безперервності при подачі заяви про відкриття виконавчого провадження не подавав, а відтак такий виконавчий напис подано поза межами встановленого однорічного строку, що є достатньою підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що 10.06.2014 року, рішенням апеляційного суду Закарпатської області стягнуто з позивача на користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованість за кредитним договором № 220360/8 від 22.03.2006 року у розмірі 1 338 159,11 грн., а відтак саме звернення стягувача на майно відбувається поза законом.

Оцінюючи правомірність висновків суду першої інстанції та законність рішення суду колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII)виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, до яких, в тому числі відносяться виконавчі написи нотаріусів.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

В ч.1 ст.91 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.

Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса № 741 від 21.08.2009 року, він набирає чинності з дня його вчинення і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року, тобто до 21 серпня 2010 року.

Разом з тим положеннями ч.4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у тому числі в разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На час вчинення цього виконавчого напису, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, який втратив чинність з 05.10.2016 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 23 цього Закону передбачалось, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.

Отже, системний аналіз норм права дає підстави для висновків, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання строк пред`явлення його до виконання встановлюється з дня повернення. Повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Тобто, після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення, і час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Вирішуючи адміністративній спір суд першої інстанції звернув увагу на висновки Апеляційного суду Закарпатської області викладені у рішенні від 10.06.2014 року, з якого вбачається, що у період з 2009 року по 2014 рік виконавчий напис пред`являвся до примусового виконання. . Поряд з цим у цьому ж рішенні зазначено, що відповідно до листа начальника ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції № 07-54/5702 від 28.03.2014 року виконавчий напис № 741, вчинений приватним нотаріусом на час розгляду справи апеляційним судом не виконано, та перешкод для задоволення вимог банку про стягнення кредитної заборгованості у даному цивільному провадженні немає.

Водночас, з матеріалів справи колегією суддів з`ясовано, що 25.10.2018 року по справі № 807/1102/16 Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_9 до Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 року у виконавчому провадженні № ВП 51856555, видану Ужгородським міським відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, при примусовому виконання виконавчого напису № 741, виданого 21.08.2009 року приватним нотаріусом Сергеєв О.О. Дане рішення набуло законної сили на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2019 року.

Зі змісту згаданого рішення слідує наступне.

22.03.2006р. ВАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит у формі відновлювальної кредитної лінії у розмірі 145000 доларів США, з терміном користування до 22.03.2009 р.

Зокрема, для забезпечення виконання даного договору від 22.03.2006р. укладено договір іпотеки, згідно якого позичальник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали банку в іпотеку будинок АДРЕСА_1 який належить останнім на праві власності.

21.08.2009р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу видано виконавчий напис № 741 про звернення стягнення на даний будинок.

Заступником начальника МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції Венжегою М.В. 28.09.2009р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 15040069 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

29.12.2009р. державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки актом державного виконавця від 25.12.2009р. засвідчено, що стягувачем не здійснено авансування витрат на проведення виконавчих дій.

АТ «Родовід Банк» 25.01.2010р. повторно звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Постановою державного виконавця 25.01.2010 р. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 16890158 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

29.12.2010р. постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки відповідно до рішення суду від 18.11.2010р. виконавчий документ визнано таким, що не підлягає виконанню.

01.09.2011р. ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Державний виконавець 01.09.2011р. прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 28449607 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

25.06.2013р. державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки, стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.

15.07.2013р. ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38903903 від 18.07.2013р. з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Постановою державного виконавця від 20.06.2014 р. виконавчий документ повернуто стягувачеві, оскільки, відповідно до ухвали суду від 23.05.2014р. відмовлено у наданні дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право користування яким мають неповнолітні.

03.07.2014 р. ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Постановою державного виконавця 07.07.2014 р. відкрито виконавче провадження № 43917515 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

22.02.2014р. державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки, стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.

19.11.2015р. ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р. та 23.11.2015р.

Постановою державного виконавця 23.11.2015 р. відкрито виконавче провадження № 49420803 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

17.06.2016р. державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р., оскільки стягувач не авансував кошти на проведення виконавчих дій, що перешкоджає проведенню виконавчих дій.

03.08.2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся із заявою про виконання виконавчого напису № 741, виданого 21.08.2009р.

Постановою державного виконавця 05.08.2016 р. відкрито виконавче провадження № 51856555 з виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р.

Разом з тим з матеріалів виконавчого провадження, долученого відповідачем до апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що 09.02.2018р.,на підставі постанови державного виконавця виконавчий документ повернуто ПАТ «Родовід Банк».

05 червня 2019 року державним виконавцем, на підставі заяви ПАТ «Родовід Банк» відкрито виконавче провадження №59267005 з виконання напису №741 виданого 21.08.2009

Тобто, як видно з матеріалів справи, ПАТ «Родовід Банк» починаючи з 2009 р. звертався в державну виконавчу службу із заявами про виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009, відтак такий строк пред`явлення виконавчого документу неодноразово переривався, а відтак слід вважати, що строк виконання виконавчого напису № 741 виданого 21.08.2009р. не збіг.

Ця обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції при дослідженні ним змісту згаданих вище рішень судів, що призвело до невірного висновку в частині порушення строків пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Щодо доводів апелянтів про визнання в судовому порядку договору іпотеки від 22.03.2006 р. недійсним, колегія суддів зазначає, що договір іпотеки визнано недійсним в частині ОСОБА_3 Зміст оскарженої позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження зумовлює висновок, що боржником у справі є позивач - ОСОБА_1 відносно якого договір іпотеки є чинним, і саме він є стороною виконавчого провадження

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки державний виконавець як суб`єкт владних повноважень, вживаючи заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконавчого напису діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений цим законом та Конституцією України.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 250, 271, 272, 287 308, 310, 315, 317, КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Ужгородського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 липня 2019 року у справі № 260/904/19 скасувати, та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний