Справа № 580/2255/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року справа № 580/2255/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача щодо обмеження граничного розміру пенсії при її перерахунку позивачу, викладене у листі від 31.05.2018 №696/Д-55;

- зобовязати відповідача провести з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру перерахунок пенсії позивача за вислугу років згідно ст. 50 Закону України Про прокуратуру, на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 та здійснити нарахування та виплату недоплаченої пенсії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на його думку відповідач протиправно на підставі рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 не здійснити нарахування та виплату пенсії без обмеження її граничного розміру.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що перерахунок пенсії позивача згідно з прийнятим судовим рішенням у справі № 2340/3088/18 та з урахуванням розяснень, наданих ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2014 у справі № 711/11636/14-а, щодо врахування довідок про заробітну плату при проведенні перерахунків пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» у разі зміни заробітної плати працівникам прокуратури ОСОБА_1 проведено 29.01.2019 та нараховано доплату пенсії за період з 01.01.2016 до 31.01.2019. При цьому, вище наведеними рішеннями суду відповідача не було зобов'язано здійснити перерахунок пенсії позивача без обмежень максимальним розміром. Обмеження виплати пенсії максимальним її розміром встановлено Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року та прийнятий з метою визначення заходів подальшого реформування пенсійної системи та збалансування солідарної системи пенсійного страхування.

Від позивача на адресу суду 19.08.2019 надійшла відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду та з 2005 року отримує пенсію за вислугою років, відповідно до вимог статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі Закон - № 1789-ХІІ) в розмірі 90 відсотків середньомісячного заробітку на час виходу на пенсію.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 у справі № 2340/3088/18 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.08.2013 у справі №711/6186/13, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2013 у справі №711/6186/13 та ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2014 у справі №711/11636/14-а, що набрали законної сили відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 12.04.2016 № 18/40 вих.16 та зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.08.2013 у справі №711/6186/13, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2013 у справі №711/6186/13 та ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.11.2014 у справі № 711/11636/14-а, що набрали законної сили, здійснити позивачу ОСОБА_1 з 01.07.2012 перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру від 05.11.1991 №1789-XII у розмірі 90 % місячного заробітку відповідно до довідки прокуратури Черкаської області від 12.04.2016 № 18/40вих.16, провести нарахування та здійснити виплату заборгованості, що виникне внаслідок такого перерахунку, з урахуванням раніше проведених виплат.

Судове рішення у справі набрало законної сили 28.12.2018.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо виплати заборгованості з пенсії на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.09.2018 у справі № 2340/3088/18.

31.05.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом № 696/Д-5 поінформувала позивача, що перерахунок пенсії проведено 29.01.2019 та нараховано доплату пенсії за період з 01.01.2016 до 31.01.2019, при цьому застосовано обмеження граничного розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів доходів громадян.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Так, на час призначення пенсії позивачу підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам були врегульовані частинами 13, 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ.

Згідно з частиною 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VІІІ, який набув чинності з 01.01.2015, до частини 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено зміни. Після внесення змін, частина 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" викладена в наступній редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

Крім того, 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

Згідно частини 20 статті 86 Закону №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Водночас, Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правого акту прийнято не було. Крім того, зміни, внесені Законом України №76 від 28.12.2014 до частини 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ та до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697, неконституційними не визнавались і не скасовувались.

Безпідставним є посилання позивача на необхідність застосуванням судом до спірних правовідносин висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 10.12.2013 у справі № 21-348а13, оскільки у вказаній справі вирішувалося питання вибору норми права, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, в частині визначення саме розміру пенсії у відсотках, встановленого на момент призначення пенсії, а не питань перерахунку пенсії із застосуванням норм права, які станом на момент звернення позивача за перерахунком пенсії втратили чинність.

Також безпідставним є посилання на те, що відповідно до статті 58 Конституції України права на перерахунок пенсії не можуть бути позбавлені особи, які вже вийшли на пенсію, оскільки право на перерахунок пенсії у відповідної особи виникає станом на час виникнення обставин, з якими особа повязує право на такий перерахунок, а не з часу її виходу на пенсію.

Крім того, у спірний період положення Закону України "Про прокуратуру" щодо обмеження пенсій максимальним розміром діяли, неконституційними не визнавались, а тому підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

В рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014, Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У зазначеному рішенні Європейський суд наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

Вище викладені правові висновки, про застосування Закону України «Про прокуратуру» щодо обмеження пенсій максимальним розміром викладені у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 у справі №357/7886/17, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає врахуванню під час прийняття рішення у справі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача законних підстав для здійснення позивачу перерахунку пенсії, відповідно до статті 50-1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» без обмеження максимального розміру, оскільки положення цієї статті втратили чинність, у зв'язку з чим, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш