Справа № 640/14509/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 серпня 2019 року м. Київ № 640/14509/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

Приватного підприємства «Автоентерпрайз»
додоГоловного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України, Виконуючого обов`язки голови Державної фіскальної служби України Власова Олександра Сергійовича
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,-
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Автоентерпрайз» (61054, м. Київ, вул. Академіка Павлова, 271, А, офіс 2, код ЄДР: 40119580) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46, код ЄДР: 39599198), Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДР: 39292197), Виконуючого обов`язки голови Державної фіскальної служби України Власова Олександра Сергійовича України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8), в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № , яким до позивача застосовано штраф у розмірі 129 925,50 грн.;

2) визнати протиправними дії посадової особи ДФС України Власова Олександра Сергійовича стосовно прийняття рішення від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25;

3) визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № .

Ухвалою суду від 08.08.2019 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду позивачем надано уточнену позову заяву.

Ознайомившись із уточненою позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог заявлених до Державної фіскальної служби України та виконуючого обов`язки голови Державної фіскальної служби України Власова Олександра Сергійовича, з огляду на наступне.

Позивач у позовній заяві просить суд, зокрема, визнати протиправними дії посадової особи ДФС України Власова Олександра Сергійовича стосовно прийняття рішення від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги та визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № .

Так, згідно п/п 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси.

Згідно п/п. 14.1.7 п.14.1 ст.14 ПК України, оскарження рішень контролюючих органів - оскарження платником податку податкового повідомлення-рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Відповідно до п. 55.1 ст. 55 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Статтею 56 ПК України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно п. 56.6 названої статті ПК України у разі коли контролюючий орган приймає рішення про повне або часткове незадоволення скарги платника податків, такий платник податків має право звернутися протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання рішення про результати розгляду скарги, зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня.

У відповідності до п.п. 56.8-56.9 ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Керівник (його заступник або інша уповноважена посадова особа) відповідного контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу VII Наказу «Про затвердження Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами» Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 (надалі - Порядок № 916), Контролюючий орган зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Рішення надсилається на адресу, зазначену платником податків у скарзі, а у разі незазначення такої адреси - на податкову адресу платника податків. 3. Керівник контролюючого органу (заступник керівника або інша уповноважена посадова особа) може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад двадцятиденний строк, визначений в пункті 2 цього розділу, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного в пункті 2 цього розділу.

Згідно з п. 3 розділу ІХ Порядку № 916, рішення про результати розгляду скарги складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин: 1) у вступній частині рішення зазначаються: найменування платника податків - юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податків; дата отримання скарги (дата і номер визначаються за даними реєстраційної картки або журналу реєстрації вхідної кореспонденції); 2) описова частина рішення має містити: дату і номер рішення контролюючого органу, яке було оскаржено платником податків; вимоги, зазначені у скарзі платника податків, та стислий зміст його позиції; стислий виклад обставин, встановлених перевіркою, та докази, на яких ґрунтуються висновки контролюючого органу; 3) у мотивувальній частині рішення вказуються: результати дослідження матеріалів скарги та обставини, з урахуванням яких приймається рішення; мотиви, з яких відхиляються вимоги чи заперечення платника податків, або мотиви, з яких висновки контролюючого органу, викладені в оскаржуваному рішенні, скасовуються повністю чи частково; посилання на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, якими обґрунтовано рішення про результати розгляду скарги; 4) у резолютивній частині рішення зазначається висновок про повне чи часткове задоволення скарги або про залишення скарги без задоволення. У рішенні про результати розгляду скарги також зазначається про право особи, яка подала скаргу, у разі її незгоди з прийнятим рішенням оскаржити таке рішення до контролюючого органу вищого рівня у строки, визначені законодавством, або в судовому порядку.

Проте, суд звертає увагу, що конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості.

Так, відповідно до до ч. 3 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Вказаний принцип також закріплений в ч. 1 ст. 5 КАС України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд зазначає, завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно з п.п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 18 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту наведених норм слідує, що предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Тобто, обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних (негативних) наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Разом з тим, суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги, як і власне дії особи щодо його підписання, самі по собі не мають юридичного значення для цілей створення правових наслідків для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак рішення від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25 про результати розгляду скарги безпосередньо не порушує права та інтереси позивача, на відмінну від податкового повідомлення-рішення, прийнятого ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № , яке було предметом адміністративного оскарження до податкового органу вищого рівня.

Вказаний висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеного у постановах від 11.06.2019 у справі № 826/7257/16 (провадження №К/9901/39321/18) та від 25.06.2019 у справі № 826/11001/15 (провадження №К/9901/12121/18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, зважаючи на те, що відносини, які склалися між позивачем та Державною фіскальною службою України, виконуючим обов`язків голови Державної фіскальної служби України Власовим Олександром Сергійовичем щодо прийняття рішення про результати розгляду скарги не мають юридичного спору, оскільки такі відносини не порушують права, свободи та інтереси ТОВ «Автоентерпрайз», суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі в частині позовних вимог:

визнання протиправними дії посадової особи ДФС України Власова Олександра Сергійовича стосовно прийняття рішення від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25;

визнання протиправним та скасувати рішення ДФС України від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № .

Керуючись статтями 160-162, 170, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному підприємству «Автоентерпрайз» у відкритті провадження у справі № 640/14509/19 в частині позовних вимог, заявлених до Державної фіскальної служби України та виконуючого обов`язки голови Державної фіскальної служби України Власова Олександра Сергійовича щодо:

визнання протиправними дії посадової особи ДФС України Власова Олександра Сергійовича стосовно прийняття рішення від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25;

визнання протиправним та скасувати рішення ДФС України від 22.07.2019 № 34797/6/99-99-11-06-01-25, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 20.05.2019 № .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до положень ст. 170 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено в порядку, визначеному ст.ст. 292-297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя О.А. Кармазін