Справа № 620/1863/19
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року Чернігів Справа № 620/1863/19

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лобана Д.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників) справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо непроведення перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1109 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018, за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-137 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, зобов`язати Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1109 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018, за період з 04.12.2018 по 31.12.2018, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-137 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, з врахуванням фактично проведених за даний період виплат.

Позов мотивовано тим, що Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, на який посилається відповідач, передбачено проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. Однак, наведені положення прямо суперечать як нормам ч. 3 ст. 141 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій та статус суддів» (з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016), так і нормам п. 4 ст. 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІI «Про судоустрій та статус суддів». У зв`язку з наведеним вважає, що Ніжинське ОУПФУ повинне було провести перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі поданої заяви та вказаних вище довідок з 04.12.2018, а не з 01.01.2019 (довідка ТУ ДСА у Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1109), та з 01.01.2019, а не з 01.02.2019 (довідка ТУ ДСА у Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-137).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У відзив на позовну заяву, відповідач проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень та згідно норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Крім того, у відзиві на позов представником відповідача заявлене клопотання про заміну первісного відповідача - Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 628 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України", якою Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України реорганізувалося шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, м. Чернігів, вул. П`ятницька, 83-а, ).

Враховуючи наявне клопотання, з метою належного захисту прав позивача, з огляду на наявність державної реєстрації новоствореного органу державної влади, у відповідності до ст. 52 КАС України, суд замінює первісного відповідача - Ніжинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Чернігівської області, на його правонаступника - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 08.09.2016 № 1515-VІІІ позивач звільнений з посади судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області у зв`язку з виходом у відставку, а наказом в.о. голови Ніжинського міськрайонного суду від 14.09.2016 № 64-ос відрахований зі

штату суду.

Перебуваючи на обліку в Ніжинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, позивач з 20.09.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90 % суддівської винагороди, призначене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 № 192-VІІІ, з урахуванням норм Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016.

12.12.2018 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Чернігівській області позивачу видано довідку № 03/36-1119 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018, що є підставою для здійснення перерахунку раніше призначеного мені щомісячного довічного грошового утримання також з 04.12.2018.

13.12.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у відповідності до довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1109 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018.

16.01.2019 Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Чернігівській області видано нову довідку № 03/36-137 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019.

18.01.2019 позивач ще раз звернувся до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання відповідно до довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-137 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019.

Відповідачем перерахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі довідки від 12.12.2018 № 03/36-1109 фактично зроблено з 01.01.2019 (а не з 04.12.2018), а на підставі довідки від 16.01.2019 № 03/36-137 - з 01.02.2019 (а не з 01.01.2019).

Листом від 04.02.2019 № 950/04-12 відповідач відмовив зробити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 на підставі довідки ТУ ДСА України в Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1109 та з 01.01.2019 на підставі довідки від 16.01.2019 № 03/36 - 137, мотивуючи тим, що відповідно до пункту 4 розділу II Порядку поданні документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (далі по тексту - Порядок), перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складової суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, а своє право порушеним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, 04.12.2018 Конституційним Судом прийнято Рішення №11-р/2018, згідно якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»). Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: «Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат».

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд»), згідно якого «суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу», для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» зі змінами.

В частині третій резолютивної частини рішення також вказано, що положення частин третьої та десятої статті 133 Закону України від 07.07.2010 №2453-VІ «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VІII «Про забезпечення права на справедливий суд»), які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний суд України у даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015, а також зазначив, що положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення частини третьої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192) суперечить частинам першій та другій статті 26 Конституції України.

Також Конституційний Суд вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення частини десятої статті 133 Закону №2453 (у редакції Закону №192), є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Таким чином, суд зазначає, що відповідно до вищевказаного рішення Конституційного суду України зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 та саме з цієї дати настає необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 становить 1921 гривня, що також є підставою для проведення призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 01.01.2019.

Суд звертає увагу, що дію вказаного закону поширено на весь 2019 рік, у тому числі і на січень 2019 року, що свідчить про виникнення права на перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2019, а не з місяця, наступного за місяцем, у якому відбуваються зміни. Саме з 01.01.2019 встановлюється оновлений посадовий оклад судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і саме з цієї дати відбувається зміна грошового утримання. У свою чергу, прийняття Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» не може звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді за період з 04.12.2018 по 31.12.2018, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1109 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018, за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-137 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019.

Крім того, Конституційний Суд України висловив правову позицію у рішенні від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного грошового утримання суддів у відставці) зазначивши, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац 2 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, Конституційний Суд України наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя.

Відповідно до пункту 6.4 Європейської хартії про закон "Про статус суддів" (Лісабон, 8-10 квітня 1999 року) судді, які досягли встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади і виконували суддівські обов`язки протягом певного терміну, повинні отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути якомога ближче до рівня їхньої останньої заробітної плати в якості судді.

У порушення вимог частини 2 ст. 77 КАС України відповідач не виконав свого обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дій та бездіяльності.

Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви з мотивів, викладених у судовому рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що згідно ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ніжинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо непроведення перерахунку призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1109 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018, за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-137 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90%, відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 12.12.2018 № 03/36-1109 про розмір суддівської винагороди станом на 04.12.2018, за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 та на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 16.01.2019 № 03/36-137 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2019 за період з 01.01.2019 по 31.01.2019, з врахуванням фактично проведених виплат за дані періоди.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83 а, м. Чернігів, 14005, р/р НОМЕР_2 , МФО 353553, код ЄДРПОУ - 21390940).

Повний текст рішення суду виготовлено 27 серпня 2019 року.

Суддя Д.В. Лобан