Справа № 810/5021/18
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2019 року

Київ

справа №810/5021/18

адміністративне провадження №К/9901/23407/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №810/5021/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 27 березня 2018 року №57 о/с в частині встановлення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції майору поліції ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 04 січня 2018 року №2 о/с в частині встановлення стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років майору поліції ОСОБА_1 старшому інспектору - черговому сектору реагування патрульної поліції №3 Могилів - Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, станом на 1 січня 2018 року - 09 років 06 місяців 09 днів; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області зарахувати до загального стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років позивачу, весь термін перебування на службі в органах МНС України з 23 червня 2007 року по 28 травня 2012 року та провести перерахунок та виплату останньому грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні зі служби; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області внести зміни до наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 27 березня 2018 року №57 о/с в частині встановлення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції позивачу, встановивши стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років 14 років 08 місяців 18 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його з 2 квітня 2018 року звільнено зі служби поліції на підставі пункту 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", що підтверджується витягом з наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 27 березня 2018 року №57 о/с.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що з інформації яка міститься у витягу з наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 27 березня 2018 року №57 о/с, стаж служби позивача в поліції для виплати надбавки за вислугу років складає 09 років 09 місяців 10 днів; для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції - 14 років 08 місяців 16 днів.

ОСОБА_1 вважає вказаний наказ в частині встановлення позивачу стажу служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби незаконним та таким, що порушує його права.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у Вінницькій області від 27 березня 2018 року №57 о/с в частині встановлення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та для виплати одноразової грошової допомоги при звільнення зі служби в поліції майору поліції ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ ГУ НП у Вінницькій області від 4січня 2018 року №2 о/с в частині встановлення стажу служби для виплати відсоткової надбавки за вислугу років позивачу; зобов`язано відповідача зарахувати до загального стажу для виплати відсоткової надбавки за вислугу років майору поліції ОСОБА_1 весь термін перебування на службі в органах МНС України з 23 червня 2007 року по 28 травня 2012 рік та провести позивачу перерахунок та виплату грошового забезпечення та одноразової допомоги при звільненні зі служби в поліції. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі відповідач з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Однак, пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Заявлені позивачем позовні вимоги у цій справі дають підстави для висновку про те, що спір виник у відносинах з приводу проходження позивачем публічної служби.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі - Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги позивач обіймав посаду старшого інспектора чергового сектору реагування патрульної поліції №3 Могилів - Подільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Вінницькій області. Він не є особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище в розумінні Закону № 1700-VII, а відтак ця справа належить до справ незначної складності.

Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Посилання Верховного Суду на застосування критеріїв незначної складності, як зазначив ЄСПЛ у рішенні «Азюковська проти України», не є порушенням права особи на доступ до суду в контексті вимог статті 6 (1) Конвенції, оскільки умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм законодавства, можуть бути суворіші ніж для звичайної заяви.

У касаційній скарзі за зверненням ГУ НП у Вінницькій області не наведено наявності виключних обставин, які за положенням пункту 2 частини першої статті 328 КАС України можуть вимагати касаційного розгляду справи.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 березня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі №810/5021/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду