Справа № 480/2789/19
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 р. Справа № 480/2789/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Діски А.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,

представника позивача - Костенка Д. С.,

представника відповідача - Бондаренко В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання незаконними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі по тексту - відповідач, Зарічний ВДВС) та просить визнати незаконними та скасувати постанови від 10.05.2019 року по виконавчому провадженню ВП № 55750610 про стягнення виконавчого збору та від 10.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження №59070715 по стягненню виконавчого збору в розмірі 116194,52 грн., зобов`язати відповідача зняти арешти з майна та коштів, накладених у виконавчому провадженні №55750610.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення дій державним виконавцем з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби. Позивач вважає, що державний виконавець не здійснив жодних заходів з примусового виконання рішення, а тому постанова про стягнення виконавчого збору є незаконною, оскільки виконавчий збір стягується з фактично стягненої суми боргу. Крім того, постановою державного виконавця від 25.01.2019 року було знято арешт з коштів боржника у зв`язку з погашенням позивачем боргу в повному обсязі. Однак, державним виконавцем не знято арешт з майна позивача.

Ухвалою від 26.07.2019 року суддею Соп`яненком О.В. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 01.08.2019 року.

01.08.2019 року відкладено розгляд справи на 18.09.2019 року за клопотанням представника відповідача.

07.08.2019 року позивач подав заяву про передання справи на автоматизований розподіл з метою обрання іншого судді для забезпечення своєчасного розгляду справи, у зв`язку з тим, що суддя Соп`яненко О.В. перебуває у відпустці, що призведе до неможливості розглянути справу у встановлений законодавством строк.

07.08.2019 року за розпорядженням керівника апарату Сумського окружного адміністративного суду №112 від 07.08.2019 року справу передано на повторний автоматизований розподіл, системою автоматизованого розподілу справа розподілена судді Дісці А.Б.

Ухвалою суду від 08.08.2019 року суддею Діскою А.Б. було прийнято до провадження дану справу та залишено без руху позовну заяву, оскільки вона подана з пропущенням строків звернення до суду. Даною ухвалою позивачу було надано строк для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позову ухвалою суду від 13.08.2019 року суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновив його і продовжив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

21.08.2019 року до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що в ході проведення виконавчих дій, з метою виявлення майна боржника та рахунків, відкритих в установах банку, державним виконавцем було направлено запити до правореєструючих органів та з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. До відповідача від боржника надійшла заява разом з квитанціями про сплату боргу, з якої державним виконавцем встановлено, що борг погашено в повному обсязі. У зв`язку з цим, державним виконавцем 25.01.2019 року винесено постанови про зняття арешту з коштів позивача та про закінчення виконавчого провадження №55750610. При цьому встановлено, що борг сплачено до відкриття виконавчого провадження.

Начальником відділу проведено перевірку виконавчого провадження ВП№55750610, за результатами якої зобов`язано старшого державного виконавця Сизоненко Ю.В. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.01.2019 року, вивести постанову про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження, у зв`язку з чим 10.05.2019 року державним виконавцем, керуючись п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а постанову про стягнення виконавчого збору від 10.05.2019 року виведено в окреме виконавче провадження АСВП №59070715, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Крім того, 10.05.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника. 27.06.2019 року на депозитний рахунок відділу надійшли кошти в сумі 50609,38 грн., котрі розподілені в порядку ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»: 50540,38 грн. перераховано виконавчого збору, 69,00 грн. перераховано витрат за користування АСВП. Відповідач зазначає, що станом на 20.08.2019 року залишок заборгованості по сплаті виконавчого збору складає 65654,14 грн. (а.с.43-45).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Суд, заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Зарічному ВДВС перебувало виконавче провадження № 55750610 з примусового виконання виконавчого листа № 818/1544/17 від 15.01.2018 року, виданого Сумським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області боргу в сумі 1162945,29 грн.

08.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55750610, в п. 3 якої постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 116294,53 грн. (а.с.84).

В ході проведення виконавчих дій, з метою виявлення майна боржника та рахунків, відкритих в установах банку, державним виконавцем було направлено запити до правореєструючих органів.

29.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках у банках та належать на праві власності ОСОБА_1 (а.с.11).

01.11.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно, що належить боржнику (а.с.12).

До Зарічного ВДВС надійшла заява ОСОБА_1 про завершення виконавчого провадження, до якої було додано квитанцію від 05.02.2018 р. ПН 893558 про сплату боргу на суму 1161945,20 грн. (а.с.112,121).

На підставі наданих документів державним виконавцем встановлено, що борг погашено в повному обсязі до відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим 25.01.2019 року винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника (а.с.116).

25.01.2019 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 55750610, керуючись вимогами п.9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із погашенням боргу у повному обсязі, п.2 якої було припинено чинність арешту майна боржника (а.с.118).

02.05.2019 року відповідачем було направлено запит щодо погашення боргу до Державної фіскальної служби у Сумській області за адресою: м. Суми, Покровська площа, 2.

До відповідача надійшла відповідь від Державної фіскальної служби у Сумській області про повне погашення боргу по виконавчому провадженню №55750610, але зазначено, що основна сума боргу 1 161 945,29 грн. зарахована як самостійна сплата боржником відповідно до платіжного доручення № ПН 9299003 від 15.01.2019 року (а.с.122,123).

Таким чином, державним виконавцем було встановлено, що борг ОСОБА_1 сплачено після відкриття виконавчого провадження №55750610.

10.05.2019 року начальником Зарічного ВДВС проведено перевірку виконавчого провадження №55750610, за результатами якої зобов`язано старшого державного виконавця Сизоненко Ю.В. скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.01.2019 року та вивести постанову про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження (а.с.125-126).

Постановою начальника Зарічного ВДВС від 10.05.2019 року було скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.01.2019 року (а.с.127).

У зв`язку з цим, 10.05.2019 року державним виконавцем, на підставі п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, де зазначено, що борг сплачено після відкриття виконавчого провадження (а.с.129).

10.05.2019 року постанову про стягнення виконавчого збору від 10.05.2019 року виведено в окреме виконавче провадження АСВП №59070715, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої надіслана сторонам виконавчого провадження до відома та виконання, а також надіслано виклик боржнику, з метою з`явитися до відділу та надати пояснення щодо виконання постанови (а.с.48,82).

10.05.2019 року державним виконавцем надіслано запити до правореєструючих органів та винесено постанову про арешт майна боржника, копію якої надіслано боржнику до відома (а.с.56).

10.05.2019 року державним виконавцем надіслано лист-повідомлення до Сумського відділу поліції м. Суми ГУНП в Сумській області про притягнення боржника до кримінальної відповідальності по факту підроблення документів у відповідності до ст. 358 КК України (а.с.64).

16.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, копії якої надіслано до банківських установ для виконання, а боржнику - до відома (а.с.71).

16.05.2019 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме автомобілів: BMW 3201 1995, (2005); PORSCHE PANAMERA 2997, (2013); MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI 2148, (2008); ИЖ 27175-036 1568, (2007), копія якої надіслана до правоохоронних органів для виконання (а.с.73).

27.06.2019 року на депозитний рахунок відповідача надійшли кошти в сумі 50609,38 грн., які розподілені в порядку ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»: 50540,38 грн. перераховано виконавчого збору, 69,00 грн. перераховано витрат за користування АСВП (а.с.80).

Відповідачем у відзиві зазначено, що станом на 20.08.2019 року залишок заборгованості по сплаті виконавчого збору складає 65654,14 грн. (а.с.43-45).

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно положень ст. 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із ч. 5 вказаної статті, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно з ч. 4 вказаної статті Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Тобто, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Згідно із ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору. При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

А отже, фактичне виконання судового рішення, крім випадку такого виконання до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

Суд зазначає, що доказів оскарження постанови державного виконавця від 08.02.2018 року про відкриття виконавчого провадження № 55750610 суду не надано, а отже, вона є чинною та примусове виконання рішення було розпочато 08.02.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, суд звертає увагу, що зазначеною нормою чітко передбачено стягнення виконавчого збору у разі закінчення виконавчого провадження з підстав п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", якщо виконавчий збір не стягнуто. При цьому, зазначена редакція цієї частини статті не змінювалась з 21.12.2016 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова державного виконавця від 10.05.2019 року ВП №55750610 про стягнення з боржника виконавчого збору є правомірною та відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

При цьому, суд не може погодитись з доводами позивача щодо невчинення державним виконавцем дій на виконання судового рішення, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем були вчинені відповідні дії на виконання судового рішення, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, зроблено запити до правореєструючих органів з метою відшукання майна та коштів боржника, накладено арешти на майно та кошти ОСОБА_1 .

Отже, державним виконавцем були вчинені всі необхідні дії для виконання судового рішення про стягнення боргу з позивача.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню.

На підставі ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Отже, на виконання зазначених вимог закону державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №59070715 від 10.05.2019 року (а.с.48).

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" для забезпечення реального виконання рішення державним виконавцем було винесено постанову від 10.05.2019 року про арешт майна боржника та від 16.05.2019 року про арешт коштів боржника у ВП №59070715 (а.с.56, 71).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.07.2019 року міститься інформація про обтяження, зареєстроване 10.05.2019 року, а саме арешт нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови Зарічного ВДВС від 10.05.2019 року у ВП 59070715 (а.с.33-35).

З огляду на зазначене, вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КАС України, суд дійшов висновку, що, у спірних правовідносинах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність оскаржуваних постанов.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про законність постанови про стягнення виконавчого збору від 10.05.2019 року ВП № 55750610 і постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.05.2019 року №59070715 та відсутність підстав для їх скасування і зобов`язання відповідача зняти арешт з майна та коштів ОСОБА_1 , накладеного у ВП №55750610.

Суд вважає безпідставними посилання позивача на постанову Верховного суду від 28.02.2019 року по справі №819/1116/17, оскільки зазначена постанова стосується інших обставин.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання незаконними та скасування постанов від 10.05.2019 року по виконавчому провадженню ВП № 55750610 про стягнення виконавчого збору та від 10.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження №59070715 по стягненню виконавчого збору в розмірі 116194,52 грн., зобов`язання зняти арешти з майна та коштів, накладених у виконавчому провадженні №55750610 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска