Справа № 340/1106/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року справа № 340/1106/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області (далі Адміністрація) про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення районної комісії у справах альтернативної (невійськової) служби Адміністрації (далі Комісія) від 18 квітня 2019 року №1, яким відмовлено в проходженні альтернативної (невійськової) служби.
Водночас, просив суд зобов`язати Адміністрацію прийняти рішення, направивши на проходження такої служби.
У заяві зазначає, що є членом релігійної організації «Релігійний центр свідків Єгови в Україні» (далі Релігійна організація), віросповідання якої забороняє носіння і застосування зброї.
Стверджує, що пропуск строку подання заяви про проходження альтернативної (невійськової) служби не є підставою у відмові стосовно реалізації конституційного права.
Пояснив, що пропустив строк подання заяви, оскільки вважав, що діє рішення військового комісаріату про надання відстрочки від призову.
Відповідач заперечив щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.25-28).
Пояснив, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав заяву про проходження альтернативної (невійськової) служби.
Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року прийнято рішення про розгляд і вирішення справи в порядку письмового провадження (а.с.64).
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).
Взятий на військовий облік з 27 січня 2012 року (а.с.51).
У листопаді 2015 року позивач звернувся до призовної комісії з заявою про надання відстрочки від призову у зв`язку із строковою військовою службою брата (а.с.48).
13 листопада того ж року призовна комісія прийняла рішення №9, надавши відстрочку від призову на два роки на підставі пункту 5 статті 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) (а.с.49).
15 квітня 2019 року позивач подав заяву до Комісії про направлення на альтернативну (невійськову) службу (а.с.16).
У заяві зазначає, що є охрещеним членом Релігійної організації, віровчення якої забороняє перебувати у війську та володіти зброєю.
У заяві міститься посилання на зміст віршів Біблії (Книга Ісаї 2:4, Книга від Матвія 26:52), яку вивчає Релігійна організація.
Визнає, що заяву подано несвоєчасно.
Несвоєчасність пояснює тим, що раніше приймалось рішення про відстрочку від призову, яке вважав діючим.
18 квітня 2019 року Комісія прийняла рішення №1, котрим відмовила у задоволенні заяви у зв`язку з порушенням пунктів 4, 5 та 24 розділу ІІ постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1999 року №2066 (далі Постанова) (а.с.15).
Причина відмови несвоєчасне подання заяви.
Згідно довідки Релігійної організації від 22 квітня 2019 року №755 ОСОБА_1 є присвяченим і охрещеним служителем з 17 липня 2010 року (а.с.18).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами частини 4 статті 35 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.
Постановою затверджено Перелік релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю (далі Перелік), та Положення про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби.
У Переліку зазначено Релігійну організацію, охрещеним служителем якої є позивач з 2010 року.
Отже, ОСОБА_1 має право на заміну військового обов`язку альтернативною (невійськовою) службою.
Приписами частини 1 статті 9 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» (далі Закон 2) встановлено, що для вирішення питання про направлення на альтернативну службу громадяни, зазначені у статті 2 цього Закону, після взяття на військовий облік, але не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду проведення призову на строкову військову службу, особисто подають до відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації за місцем проживання мотивовану письмову заяву.
Таким чином, з 28 січня 2012 року позивач мав право подати заяву про направлення на альтернативну службу, оскільки з 2010 року служив у Релігійній організації.
Приписами частини 6 статті 15 Закону встановлено, що строки проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу визначаються Указом Президента України. Такий указ публікується в засобах масової інформації не пізніш як за місяць до закінчення року, що передує року призову (призовів) громадян України на строкову військову службу, крім указу про призов (призови) громадян України на строкову військову службу в особливий період, який публікується не пізніш як за місяць до початку проведення призову (призовів) громадян України на строкову військову службу.
Приписами пункту 1 статті 3 Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році» від 30 січня 2019 року №22/2019 (далі Указ) встановлено призов на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 20 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу у квітні червні 2019 року.
Указ опубліковано 02 лютого 2019 року.
Вирішуючи питання про дотримання Президентом України строку прийняття і публікації Указу, суду треба дати відповідь на таке запитання: чи діє у державі особливий період?
Так, приписами частини 1 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» (далі Закон 3) встановлено, що особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Приписами частини 1 статті 1 Закону України «Про оборону України» (далі Закон 4) визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Ні Закон 3, ні Закон 4 не містять норми права, яка б чітко вказала дату чи подію, з настанням котрої припиняється дія особливого періоду.
Системний аналіз цих двох норм права вказує на наступне: особливий період розпочинається з моменту оголошення рішення про мобілізацію; особливий період закінчується з завершенням функціонування національної економіки, органів влади, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України та інших органів у певному режимі, про що приймається відповідне рішення.
Мобілізація оголошена Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014.
Рішення про завершення функціонування національної економіки, органів влади, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України та інших органів у певному режимі не приймалось, оскільки не усунуті підстави оголошення особливого періоду, котрі існують з 2014 року.
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що в державі діє особливий період.
Отже, Указ прийнято і опубліковано з дотриманням строків, які встановлено приписами частини 6 статті 15 Закону.
Так, призов на строкову військову службу розпочався 01 квітня 2019 року, а Указ опубліковано 02 лютого того ж року.
Приписами статті 7 Указу встановлено, що цей Указ набирає чинності з дня його опублікування, крім пункту 1 статті 3, який набирає чинності з 01 березня 2019 року, та пункту 2 статті 3, який набирає чинності з 01 вересня 2019 року.
Таким чином, припис пункту 1 статті 3 Указу, який призивав ОСОБА_1 на строкову військову службу в особливий період набрав чинності 01 березня 2019 року.
Період у часі з дати публікації Указу (02 лютого 2019 року) і набрання чинності приписом пункту 1 статті 3 цього ж нормативно-правового акту (01 березня 2019 року) до початку призову (01 квітня 2019 року) є меншим, ніж 2 місяці.
Це призвело до того, що особи, які мали право на проходження альтернативної служби і очікували відомостей про початок призову на строкову військову службу, втратили можливість подати відповідну заяву у строк, який встановлено приписами частини 1 статті 9 Закону 2 (за 2 місяці до початку призову).
Суд звертає увагу, що приписи частини 6 статті 15 Закону не забороняли Президенту України публікувати Указ за більш як 2 місяці до початку призову.
Публікація Указу у цей строк узгоджувалась б з приписами частини 1 статті 9 Закону 2.
Тому, позивач пропустив строк подання заяви про проходження альтернативної служби з причин, які не залежали від його волі.
Приймаючи рішення про відмову у направленні на альтернативну службу, Адміністрація не звернула на це уваги.
Приписами пункту 1 частини 3 статті 11 Закону 2 встановлено, що підставою для відмови громадянину в направленні на альтернативну службу або звільненні від призову на військові збори є несвоєчасне подання заяви про направлення на альтернативну службу або звільнення від призову на військові збори.
Під «несвоєчасним поданням» треба розуміти несвоєчасне подання заяви, яке залежить від волі особи.
До такого читання закону зобов`язує конституційний принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).
Його сутнісний зміст розкрито у приписах частини 1 статті 6 КАС України.
Цією нормою права визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Держава зобов`язана належним чином забезпечити реалізацію конституційних та інших прав людини.
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що рішення Адміністрації прийнято нерозсудливо (порушення припису пункту 6 частини 2 статті 2 КАС України) та його належить скасувати.
Захист ж порушеного права полягає у зобов`язанні відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, яка надана судом.
Отже, позов належить задовільнити частково.
Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 1536,80 грн. і їх належить стягнути з відповідача, оскільки суд задовільнив другу вимогу з певною особливістю.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення районної комісії у справах альтернативної (невійськової) служби Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 18 квітня 2019 року №1 щодо відмови ОСОБА_1 в проходженні альтернативної (невійськової) служби.
Зобов`язати Гайворонську районну державну адміністрацію Кіровоградської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 квітня 2019 року про направлення на проходження альтернативної (невійськової) служби з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
В іншій частині позову відмовити у задоволенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1536,80 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Р.І. Брегей