Справа № 240/8430/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Житомир справа №240/8430/19

категорія 102080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області , Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

до Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 із позовом, у якому, просить:

- визнати протиправною відмову Коростенського районного відділу Управління державної міграційної служби України в Житомирській області, Управління ДМС у Житомирській області, у видачі ОСОБА_2 у зв`язку із досягненням 16- річного віку паспорта громадянина України у формі паперової книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ;

- зобов`язати Коростенський районний відділ Управління ДМС України в Житомирській області, Управління ДМС у Житомирській області видати неповнолітньому синові позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, без надання згоди на обробку персональних даних, передачі будь-яких персональних даних про дитину і про її батьків, до ЄДДР, без формування (присвоєння) унікального номеру запису в Реєстрі (УНЗР), без від цифрованого підпису особи, без від цифрованого образу обличчя особи, без від цифрованих відбитків пальців рук, без використання будь-яких засобів ЄДДР;

- зобов`язати Коростенський районний відділ Управління ДМС України в Житомирській області, Управління ДМС у Житомирській області вести паспортний облік щодо дитини позивача за раніше встановленими формами виключно за прізвищем, іменем та по батькові (ст.ст.28, 294, 296 ЦК України на паперових носіях (при потребі використовувати інформацію щодо дитини з обмеженого переліку: місце фактичного проживання, дата та рік народження, місце роботи, навчання, служби).

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звернулися до Коростенського районного відділу Головного управління державної міграційної служби України в Житомирській області з письмовою заявою про оформлення та видачу ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі паперової книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Проте відповідач листом від 02.05.2019 №К-23/6/1820-19/1820/517-19 відмовив в оформленні та видачі такого, відмову обґрунтував посиланням на запровадження на території нашої держави, у межах виконання Угоди про асоціацію з ЄС, внутрішніх паспортів нового зразка, а саме ID-картки, а також на постанову Кабінету Міністрів України №302 від 25 березя 2015 року «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», відповідно до якої прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється. Крім того, повідомив про припинення прийому у територіальних підрозділах ДМС документів на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

02 липня 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк, визначений частиною п`ятою статті 162, частиною першою статті 261 КАС України та встановлений ухвалою суду від 20 червня 2019 року, від відповідачів надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 69-76). В якому в обґрунтування заперечень останні зазначили, що за результатами розгляду заяви-звернення позивача, поданої у порядку Закону України «Про звернення громадян», щодо оформлення паспорта громадянина України неповнолітній дитині у формі книжечки, листом від 02 травня 2019 року №К-23/6/1820-19/1820/517-19 надано відповідь із роз`ясненням порядку оформлення паспорта громадянина України. Вважає, що територіальним підрозділом не надавалась відмова в оформленні паспорта, оскільки позивач зверталася тільки із зверненням громадян та не надала визначеного Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України переліку документів, необхідного для оформлення паспорта. Проти задоволення позову представник відповідача заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, наголошує, що відповідачі діяли у межах, на підставі та у порядку, визначеному чинним законодавством, а заявлені позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 262, частини першої статті 263 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Частиною четвертою статті 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 мати ОСОБА_2 в інтересах свого неповнолітнього сина звернулась із заявою до відповідача, в якій просила оформити та видачу ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паперової книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ, від оформлення її дитині паспорта у формі картки відмовляється (а.с. 22-23).

Коростенський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Житомирській області листом від 02 травня 2019 року №К-23/6/1820-19/1820/517-19 повідомив позивача про те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року №745 (далі - Постанова КМУ №302) з 01 листопада 2016 року запроваджено оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм у формі картки. Громадяни України, яким виповнилось 14 років мають право отримати паспорт громадянина України у вигляді картки засобами ЄІАС УМП. Виходячи з вище викладеного документувати сина позивача паспортом громадянина України у вигляді книжечки не має можливості, так, на виконання доручення ДМС України від 15 червня 2017 року №Д92/2-17 з 16 червня 2017 року у територіальних підрозділах ДМС припинено прийом документів на оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року (а.с. 24-26).

Вказана відмова стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, регулюються Законом України від 20 листопада 2012 року №5492-VI "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон України №5492-VI). Даний законодавчий акт є чинним станом на день звернення позивачів із заявою до відповідача та регулює спірні правовідносини.

Частиною першою статті 21 Закону України №5492-VI встановлено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, що також кореспондується з нормами Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-XII від 26 червня 1992 року (далі - Положення).

Відповідно до норм частини другої статті 21 Закону України №5492-VI кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною п`ятою статті 21 Закону України №5492-VI передбачено, що оформлення паспорта громадянина України здійснюється розпорядником Реєстру. Прийняття заяв-анкет для внесення інформації до Реєстру, видача паспорта громадянина України здійснюються розпорядником Реєстру або уповноваженими суб`єктами, передбаченими п.4 частини четвертої ст.2 цього Закону.

Пунктом 3 Положення визначено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі, обміну паспорта і користування ним регулюється розділом ІІ Положення. Так, зокрема, п.13 Положення передбачено, що для одержання паспорта громадянин подає:

- заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України;

- свідоцтво про народження;

- дві фотокартки розміром 35 х 45 мм;

- у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Станом на день виникнення спірних правовідносин (день подання заяви) оформлення та видача паспорта регулюється Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25 березня 2015 року (далі - Порядок №302).

Згідно з п.п.1 п.7 Порядку №302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.

Пунктом 35 Порядку №302 визначений перелік документів, які необхідно подати заявнику для оформлення паспорта.

Відповідно до п.37 Порядку №302 працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення паспорта, вчиняє дії, передбачені пунктами 24 - 29, 32 і 33 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.

Здійснивши правовий аналіз спірних правовідносин суд дійшов висновку, що передумовою оформлення та видачі паспорта громадянина України є звернення особи до уповноваженого органу з відповідною заявою, встановленого зразка, з долученням визначеного переліку документів.

Проте, як видно з матеріалів справи та підтверджується позивачем у позовній заяві, вона та дитина із заявою встановленого зразка до уповноваженого органу не зверталися, а лише подали заяву у порядку Закону України «Про звернення громадян». Окрім того, до вказаної заяви передбаченого переліку документів не долучили.

За результатами розгляду зазначеного звернення відповідачем була надана відповідь у порядку та строки, що встановлені Законом України «Про звернення громадян» із роз`ясненням визначеного у Порядку №302 та Положенні алгоритму дій, необхідних для отримання паспорта громадянина України, зокрема звернуто увагу заявника на необхідність особистого звернення із заявою встановленого зразка з долученням необхідних документів.

Таким чином, листом від 02 травня 2019 року №К-23/6/1820-19/1820/517-19 відповідачем не відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки позивачем та її законним представником не використано право на звернення до територіального підрозділу міграційної служби із заявою-анкетою про надання адміністративної послуги та необхідними документами.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено протиправності у діях відповідача щодо відмови в оформленні та видачі паспорта ОСОБА_2 , оскільки позивачами не було дотримано встановленої законодавством процедури. Суд зауважує, що уповноважений орган позбавлений можливості видати паспорт особі за відсутності його заяви та визначеного переліку документів.

Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, що має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами. Порушення прав, свобод чи інтересів особи це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності відповідного органу щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні наслідки.

Чинним законодавством повноваження щодо видачі паспорта громадянина України надано уповноваженим органам, визначеним у статті 2 Закону України №5492-VI. Вирішення цього питання належить до виключної компетенції такого органу та приймається за результатами розгляду поданих заявником документів.

Відповідно до змісту Рекомендації №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності перевищує компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Наведене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини в справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії", в яких останній зазначив, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції не полягає у підміні органів влади держави, тобто суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Оскільки право позивача на оформлення та видачу паспорта відповідачем на даний час не порушене, позовні вимоги щодо зобов`язання оформити та видати такий паспорт є передчасними та задоволенню не підлягають.

У випадку прийняття судом рішення щодо зобов`язання органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції, оформити та видати паспорт громадянина України, яке по суті буде передувати розгляду останнім заяви ОСОБА_2 , суд порушить принцип розподілу влади та втрутиться у виключну компетенцію уповноваженого на прийняття такого рішення органу.

Крім того, суд погоджується із доводами представника відповідачів щодо того, що посилання позивача на рішення у зразковій справі щодо документування паспортом громадянина України у вигляді книжечки, не може бути враховано судом, оскільки вказане рішення прийняте виключно відносно конкретного громадянина, також у даній справі судом встановлено недотримання позивачем процедури звернення з відповідною заявою до органів ДМС про отримання паспорта громадянина України у формі книжечки.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сттатею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що Коростенський районний відділ Управління державної міграційної служби України в Житомирській області та Управління ДМС України в Житомирській області, діяли у спосіб, що визначений законодавством України та у межах своїх повноважень, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Зважаючи на відсутність судових витрат у цій адміністративній справі та на відмову у задоволенні позову, питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: відсутній) до Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Грушевського, 5, м. Коростень, Коростенський район, Житомирська область, 11500. РНОКПП/ЄДРПОУ: відсутній) , Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області (вул. Пушкінська, 44, м. Житомир, 10008. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 27 серпня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова