Справа № 200/10133/19-а
Суддя: Давиденко Т.В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 р. Справа№200/10133/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Давиденко Т.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов

Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

до відповідача Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби

Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (, юридична адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 07.08.2019 року у розмірі 10200,00 грн. по ВП №59017178, прийняту головним державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Дружбіною Юлією Василівною при примусовому виконанні виконавчого листа №200/13657/18-а, виданого 04.04.2019 року Донецьким окружним адміністративним судом.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, як вважає позивач, постанова, яка оскаржується, прийнята відповідачем з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений нормами чинного, на момент її прийняття, законодавства.

Зазначає, що обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, та не зробив цього, проте позивачем вживались дії щодо виконання судового рішення, а тому його вина та умисел на навмисне невиконання рішення суду у даній справі відсутні.

Вказує на відсутність цільового бюджетного фінансування для виконання рішення суду, на підставі якого відкрите виконавче провадження.

Враховуючи викладене, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду матеріали виконавчого провадження, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, заяву про розгляд справи за його участю не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд розглядає позовну заяву в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, доводи позовної заяви, суд з`ясував наступні обставини справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.01.2019 року у справі № 200/13657/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати належної ОСОБА_1 пенсії, зобов`язання Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити належну ОСОБА_1 пенсію в розмірі 11636,43 грн. - задоволений частково, бездіяльність Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року визнана протиправною, Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зобов`язане виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01 червня 2018 року по 30 вересня 2018 року.

Постановою від 06.05.2019 року Добропільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрите виконавче провадження № 59017178 на підставі виконавчого листа у справі № 200/13657/18-а про зобов`язання Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року.

Листом від 16.05.2019 року № 7715/09 Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, що рішення суду, на підставі якого відкрите ВП 59017178 виконане частково, а саме нарахована пенсія з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року, з метою забезпечення виплати пенсії за період з 01.06.2018 року по 30.09.2018 року у розмірі 7370 грн. 40 коп управлінням до Головного управління ПФУ Донецької області направлений лист від 08.04.2019 року № 5441/05 та від 22.04.2019 року № 6347 щодо потреби у фінансуванні.

Постановою від 05.06.2019 року ВП 59017178 Добропільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області накладений штраф в сумі 5100 грн. за невиконання у встановлений виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Постановою від 07.08.2019 року ВП 59017178 Добропільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області накладений штраф в сумі 10200 грн. за невиконання у встановлений виконавцем строк рішення суду, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

08.04.2019 року Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надісланий лист № 5441/05 про виділення коштів на сплату заборгованості за рішенням суду у справі № 200/13657/18-а в сумі 11781 грн. 63 коп.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07.08.2019 року у розмірі 10200 грн.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством України покладений обов`язок по примусовому виконанню виконавчих документів.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

З аналізу викладеної норми вбачається, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Відповідно до п.п. 3, 5, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, виплати пенсій здійснюються управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області виключно за рахунок Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Пунктом 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 передбачено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

Згідно ст.ст. 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, відповідачем систематично спрямовувались до розпорядника коштів інформації про необхідність виділення коштів на виконання рішення суду у справі № 200/13657/18-а.

Таким чином, відповідачем вжито конкретні заходи з метою виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що невиконання судового рішення в частині виплат грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, оскільки відповідач не належить до категорії розпорядників бюджетних коштів, а тільки є їх одержувачем, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, накладення штрафу в такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання коштів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 року у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).

Таким чином, виплати здійснюються Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.01.2019 року у справі № 200/13657/18-а здійснене відновлення нарахування пенсії та нарахований борг в сумі 11781 грн. 63 коп., виплата пенсії буде проведена після отримання фінансування на даний вид виплати.

Враховуючи наведене, суд вважає, що доводи позивача про відсутність правових підстав у державного виконавця для винесення постанови про накладення штрафу на боржника є обґрунтованими, тому постанова про накладення штрафу від 07.08.2019 року ВП № 59017178 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що позивачем надані суду належні докази в обґрунтування доводів позовної заяви в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлена правомірність дій відповідача щодо прийняття постанови про накладення на позивача штрафу за невиконання рішення суду, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Незалежності, 28А) до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (, юридична адреса: 85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Першотравнева, 83) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 07.08.2019 року у розмірі 10200,00 грн. по ВП №59017178, прийняту головним державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Дружбіною Юлією Василівною при примусовому виконанні виконавчого листа №200/13657/18-а, виданого 04.04.2019 року Донецьким окружним адміністративним судом - задовольнити повністю.

Постанову Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про накладення штрафу на Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області від 07.08.2019 року у розмірі 10200 грн. по ВП 59017178 винесену при примусовому виконанні виконавчого листа №200/13657/18-а, виданого 04.04.2019 року Донецьким окружним адміністративним судом - визнати протиправною та скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду у справах, визначених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.В. Давиденко