Справа № 563/1314/16-а
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2019 року

Київ

справа №563/1314/16-а

адміністративне провадження №К/9901/23732/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 563/1314/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Корецького районного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року (головуючий суддя Кулик Є.В.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року (колегія у складі: головуючого судді Мацького Є.М., суддів: Капустинського М.М., Шидловського В.Б.)

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

В листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Корецького районного суду Рівненської області з позовом до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив: - визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплати його пенсії, починаючи з 16.09.2016; - зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 , врахувавши до стажу для обчислення пенсії період роботи у колгоспі О. Дундича з 01.03.1986 по 01.06.1990 та у КСП «Батьківщина» з 24.07.1995 по 22.01.2000.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 16.08.2016 він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та зарахування до стажу для обчислення пенсії період роботи у колгоспі ім. Дундича та у колгоспі «Батьківщина». Проте, позивачу було відмовлено з мотивів невідповідності вимог щодо порядку ведення трудових книжок. Вказує, що 01.03.1986 був прийнятий на посаду агронома, працював повний робочий день та виконував всі покладені на нього обов`язки до 01.06.1990. Помилки при заповненні трудової книжки позивача призвели до звуження його конституційних прав та обмеження у призначенні пенсійних виплат. Також позивач вказує, що рішенням Рівненського обласного суду від 12.12.1997 його було поновлено на посаді головного агронома КСП «Батьківщина», однак відповідач вважає, що це не є підставою для зарахування до стажу періоду з 24.07.1995 по 12.12.1997.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Корецький районний суд Рівненської області постановою від 06 квітня 2017 року позов задовольнив частково. Визнав протиправною відмову Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язав Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 , врахувавши до стажу для обчислення пенсії період роботи у колгоспі ім. О. Дундича з 01.03.1986 по 01.06.1990 та у КСП «Батьківщина» з 24.07.1995 по 22.01.2000, перерахунок провести з 01.09.2016.

Житомирський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31 травня 2017 року залишив без змін постанову Корецького районного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року.

Суди виходили з того, що періоди роботи позивача у колгоспі ім. О. Дундича з 01.03.1986 по 01.06.1990 та у КСП «Батьківщина» з 24.07.1995 по 22.01.2000 підтверджується належними у справі доказами, а тому вказані періоди підлягають врахуванню до стажу позивача для обчислення його пенсії.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10 червня 2017 року Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області звернулося до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою на постанову Корецького районного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що записи в трудовій книжці позивача винесені з порушенням законодавства і згідно довідки трудового архіву по колгоспу ім. О. Дундича за 1966-1990 роки відомості про фактично відпрацьовані дні в даному колгоспі відсутні. Вказав, що рішення Рівненського обласного суду від 12.12.1997 не може бути підставою для зарахування стажу, оскільки стосується лише поновлення на посаді позивача і не містить зобов`язань щодо зарахування до стажу періоду з 24.07.1995 по 12.12.1997.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 13 червня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС України, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С.Г., судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Позивач ОСОБА_1 16 серпня 2016 року звернувся до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про зарахування до пенсійного стажу стаж роботи у колгоспі ім. О. Дундича та колгоспі "Батьківщина".

Однак, листом від 26 серпня 2016 року № К-320/07.1-15 Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відмовило позивачу в зарахуванні до стажу для обчислення пенсії періоду роботи у колгоспі ім. О. Дундича (КСП "Невірківське", СВК "Невірків") та у колгоспі "Батьківщина",

Так, відповідачем зазначено, що згідно з копією трудової книжки колгоспника (дата заповнення - 01.03.1986), з 01.03.1986 по 01.06.1990 позивач працював на посаді агронома по захисту у колгоспі ім. О. Дундича. Водночас, записи про роботу (сторінки 6-7) та трудова участь позивача у громадському господарстві (сторінки 18-19) у колгоспі ім. О. Дундича у 1986-1990 роках не відповідають вимогам щодо порядку ведення трудових книжок, а саме: відсутні їх дата та номер, записи про трудову участь позивача у колгоспі за кожний рік не завірено печаткою та підписом уповноваженої особи, не вказано документи (їх номери, дати), на підставі яких внесено записи. З огляду на те, що записи трудової книжки за період роботи ОСОБА_1 у колгоспі ім. О. Дундича з 01.03.1986 по 01.06.1990 виконано з порушенням вимог щодо ведення трудових книжок, відомості про фактичну участь у громадському господарстві, зазначені у вказаній трудовій книжці, не можуть бути підставою для зарахування до стажу для обчислення пенсії.

Позивач, не погоджуючись з вказаною відмовою відповідача у перерахунку та виплаті його пенсії, звернувся до суду з вищевказаним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 та судами попередніх інстанцій встановлено, на сторінках 12, 13 "Членство в колгоспі» в графі "на підставі чого проведено запис" вказано не рішення загальних зборів, а записано "заява від 01.03.1986". В графах число, місяць, рік за записом № 1 записано в графі число "1986", в графі рік "1". В записі № 2 в графі число вказано "1990", в графі рік запис відсутній. На сторінці 19 є п`ять записів і один відбиток печатки, який невідомо який саме рік затверджував.

Записи в трудовій книжці позивача на сторінці 18, 19 не відповідають законодавству, яке діяло на час заповнення трудової книжки у відповідності по роках вихододнів, а саме - відсутні по кожному - що стосується виконання вихододнів та їх мінімум, печатка і підпис керівника підприємства чи уповноваженої їм особи відносно, даних відомостей про роботу, що вимагалося частиною 13 постанови Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 06.09.1973 № 656 «О трудовых книжках рабочих и служащих», яка передбачала наступне: «При звільненні робочого чи службовця всі записи про роботу, нагороди та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, в установі, організації, завіряються підписом керівника підприємства, установи, організації або спеціально уповноваженої ними особи і печаткою».

У відповідності до Порядку, підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 для підтвердження трудового стажу необхідно керуватися довідками трудового архіву.

Так, згідно архівної довідки, виданої Трудовим архівом Корецького району № 35 від 23.01.2017 ОСОБА_1 працював у колгоспі ім. О. Дундича з 1986 року по 1990 рік і кількість відпрацьованих людино-днів у 1986 році становить - 256 днів; у 1987 році - 307 днів; у 1988 році - 307 днів; у 1989 р . - 314 днів; у 1990 році -174 дні. Встановлений мінімум 240 днів на рік.

З огляду на зазначене, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанції про підтвердження позивачем належними доказами своїх вимог в частині зарахування у повному обсязі до стажу період роботи з 01.03.1986 по 01.06.1990 у колгоспі ім. О. Дундича.

Крім цього, відповідно до архівної довідки, виданої Трудовим архівом Корецького району № 35 від 29.12.2016 позивач працював у СВК "Батьківщина" у 1995 році, із зазначенням заробітної плати за кожен відпрацьований місяць.

Згідно трудової книжки позивача № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 21.10.1995 рішенням зборів правління було звільнено з посади головного агронома.

Не погодившись з вказаним рішенням зборів правління КСП "Батьківщина", ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення на посаді. Рішенням Рівненського обласного суду від 12.12.1997 ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного агронома КСП "Батьківщина" з 24 липня 1995 року.

Згідно архівного витягу із протоколу засідання засновників СВК "Батьківщина" Даничівської сільської ради Корецького району Рівненської області, виданого архівним відділом Корецької районної державної адміністрації Рівненської області, заяву ОСОБА_1 про звільнення з роботи було задоволено від 22.01.2000.

Моментом, з якого незаконно звільненого працівника необхідно вважати поновленим на роботі рішенням суду визначено день видання наказу про звільнення, а не день винесення судом рішення. Тобто, весь час вимушеного прогулу зараховується до трудового стажу і за весь цей час на користь працівника стягується заробітна плата.

Виходячи з вищевикладеного, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зарахування у повному обсязі до стажу період роботи з 24.07.1995 по 22.01.2000 у КСП "Батьківщина".

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Згідно з частиною 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Аналіз статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає підстави для висновку про те, що частиною 1 зазначеної статті врегульовано питання строків щодо призначення пенсії, а частиною четвертою - строку з якого здійснюється перерахунок пенсії.

Оскільки, із заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся до відповідача саме 16.08.2016, отже в силу положень частини 4 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія позивачу підлягає перерахунку та виплаті з 01.09.2016.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

У відповідності до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки, колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до частини шостої статті 139 КАС України, понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області залишити без задоволення.

Постанову Корецького районного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко

А.І. Рибачук

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду