Справа № 826/9439/17
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 серпня 2019 року № 826/9439/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Клименчук Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві Козака Романа Павловича Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві Козака Романа Павловича та .Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.

В судове засіданні 14.09.2017 року позивач та відповідач не прибули, явку своїх представників не забезпечили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд, керуючись частиною шостою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у судовому засіданні 14.09.2017 року, перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» 27.12.2007 року укладено кредитний договір №490054639 на придбання автомобілю FORD FUSION державний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 . Відповідно до пункту 4.1 вказаного Договору встановлено заставу транспортного засобу, в якості забезпечення виконання зобов`язання позичальника перед кредитором.

Постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25.10.2016 року відкрито виконавче провадження №52731428 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. № 18935 від 27.12.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору на користь ПАТ «Альфа-Банк» в розмірі 259 606,43грн.

Крім того, Постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25.10.2016 року накладено арешт на майно боржника.

В подальшому, Постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 15.11.2016 року здійснено опис майна боржника, а саме: транспортного засобу FORD FUSION, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 та передано на відповідальне зберігання з метою подальшої реалізації представнику ДП «Сетам».

Відповідно до Постанови головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 30.11.2016 року призначено суб`єкта господарювання з метою визначення вартості заставного майна.

Відповідно до звіту № 1101 про оцінку майна від 28.12.2016 року вартість вилученого транспортний засіб FORD FUSION, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 становить 155 896 грн.

Транспортний засіб, що належав позивачу, реалізовано на електронних торгах 03.05.2017 року за 115 922 грн.

Постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУ юстиції у м. Києві від 18.05.2017 року знято арешт з майна боржника.

Відповідно до Постанови від 18.05.2017 року відповідачем накладено арешт на майно, що належить позивачу, крім транспортного засобу, що реалізовано, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 259 606,43грн.

Позивач вважає Постанову про накладення арешту на майно, що йому належить, протиправною, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті першої Закону України «Про виконавче провадження» № 1404- VIII ( в редакції чинній на час виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень га рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону).

Статтею 3 цього Закону встановлено, що примусовому виконанню також підлягають виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 цієї статті визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Саттею 56 Закону № 1404-VIII встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до змісту спірної постанови про накладення арешту на майно боржника, відповідачем накладено арешт на майно, що належить позивачу, крім транспортного засобу, що реалізовано, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 259 606,43грн.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії виконавчого провадження, сума боргу, що підлягала стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк», становила 259 606,43грн.

Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.10.2016 року боржника повідомлено, що у разі не виконання постанови у добровільному порядку сплаті, окрім боргу, підлягає також виконавчий збір у розмірі 25 960,64грн.

Відповідно копії протоколу проведення електронних торгів № 253762, транспортний засіб, що належав позивачу, реалізовано 03.05.2017 року за 116 922,00грн.

З аналізу наведених доказів вбачається, що станом на 18.05.2017 року сума боргу, що підлягала стягненню з ОСОБА_3 склала - 168 645,07грн. (25 960,64грн. + 25 960,64грн. - 116 922,00грн.). При цьому, у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази щодо покладення на боржника витрат виконавчого провадження, штрафів та ін.

Враховуючи, що станом на 18.05.2017 року частина заборгованості заявленої до стягнення у виконавчому провадження № 52731428 погашено за рахунок реалізації ставного майна, а ч. 3 ст. 56 Закону обмежено розмір арешту сумою стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, оскаржувана Постанова суперечить вимогам Закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи надані докази а також норми чинного законодавства суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати дії Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо винесення Постанови від 18.05.2017 року про накладення арешту на майно позивача неправомірними

3. Скасувати Постанову Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 18.05.2017 року про накладення арешту на все майно боржника.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Н.М. Клименчук