Справа № 640/8578/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 липня 2019 року № 640/8578/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., за участю секретаря судових засідань Семеняки А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Колос ЛТД"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправним та скасування рішення
за участю представників сторін:

представника позивача: Різка М.О. ,

представника відповідача: Заруцького Р.І.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» (надалі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- скасувати акт №24/26-15-14-01-06/25266354 від 21 січня 2019 року;

- скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 15 лютого 2019 року №;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 лютого 2019 року №;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 лютого 2019 року №0106.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що зазначення ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація» у податковій декларації постачальником філії не є порушенням чинного законодавства, оскільки: згідно договору, продавцем та отримувачем платежу є саме філія; відповідно до статті 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій, а тому фінансовий результат за податком на додану вартість і позивачем не було завищено показник податкового кредиту. Крім того, Товариство мало право на віднесення суми податку до податкового кредиту з дати списання коштів з власного рахунку.

Додатково представник позивача стверджував, що ним виконано усі умови, які дозволяють платнику податків (як податкового агента нерезидента) самостійно звільнити операцію щодо виплати доходу нерезиденту від оподаткування на території України, а відтак рішення контролюючого органу про донарахування податку на доходи нерезидента є протиправним.

Також, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» повідомив, що банк не приймає до виконання платіжні доручення на виплату заробітної плати без надання підтвердження сплати єдиного внеску, а відтак позивачем за період, що перевірявся, повністю дотримано вимоги податкового законодавства; висновки, зазначені в акті перевірки, є хибними, надуманими та незаконними.

У ході судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

У відзиві на адміністративний позов представник податкового органу зазначив, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Крім того, при здійсненні виплат доходу нерезидентам, Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос» не утримано та не перераховано до бюджету України податок на прибуток іноземних юридичних осіб. При цьому, контролюючим органом враховано те, що компанії «DRGN LIMITED» (Кіпр) та «COAM INVESTMENS LIMITED» (Кіпр) не є бенефіціарними (фактичними) отримувачами (власниками) доходу у вигляді процентів, отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» за кредитним договором від 24 квітня 2008 року №03, отже виплачені проценти по кредитному договору №03 від 24 квітня 2008 року та додатковій угоді №06 від 16 червня 2017 року про відступлення права вимоги за цим договором підлягають оподаткуванню за ставкою 15 відсотків.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

У період з 29 листопада 2018 року по 14 січня 2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі направлень від 29 листопада 2018 року №1967/26-15-14-01-05, №1968/26-15-14-01-05, №2957/26-15-14-03-04, №2467/26-15-42-08, №3368/26-15-14-06-03, №8072/26-15-14-09, відповідно до статті 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за IV квартал 2018 року на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 16 листопада 2018 року №17001, проведена планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року, валютного - за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01 січня 2011 по 30 вересня 2018 року, за результатами якої складено відповідний акт перевірки від 21 січня 2019 року №24/26-15-14-01-06/25266354.

Перевіркою встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД»:

- пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України в частині заниження доходу в рядку 01 декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» на загальну суму 6 155 074 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 5 400,00 грн., півріччя 2018 року на суму 6 149 674 грн., що не вплинуло на фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток) та не призвело до заниження податку на прибуток за період, що перевірявся;

- підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пункту 198.2 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 139 142,00 грн., в т.ч. за грудень 2017 року на суму 139 142,00 грн.;

- пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за березень, липень 2017 року;

- рядка 3 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року №4 та підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України щодо подання податкових розрахунків за формою №1-ДФ, за 1 квартал 2018 року, з помилками;

- пунктів 8, 9, 10, 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 4 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску за травень, червень, липень, серпень, вересень 2017 року;

- підпункту 141.4.1 та підпункту 141.4.2 пункту 141.1 статті 141 Податкового кодексу України встановлено неутримання та несплату податку з доходу нерезидентів у сумі 2 294 717,64 грн., а саме: заниження податку з доходу нерезидента «DRGN LIMITED» (Кіпр) на суму 875 598,17 грн., в т.ч. за період з 01 жовтня 2016 року по 31 грудня 2016 року в сумі 55 863,27 грн. та за період 2017 року в сумі 819 734,90 грн.; заниження податку з доходу нерезидента «COAM INVESTMENS LIMITED» (Кіпр) на суму 1 419 119,47 грн., в т.ч. за період 2017 року в сумі 395 753,79 грн. та за період ІІІ квартали 2018 року в сумі 1 023 365,68 грн.

На підставі вказаних висновків акта перевірки контролюючим органом 14 лютого 2019 року прийнято податкове повідомлення-рішення №0106, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 173 928,00 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 139 142,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 34 786,00 грн.

Також, 14 лютого 2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкове повідомлення-рішення №00431406, на підставі якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у т.ч. з податку на доходи фізичних осіб, у розмірі 2 868 398,00 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями у розмірі 2 294 718,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 573 680,00 грн.

Крім того, 15 лютого 2019 року контролюючим органом видано рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, згідно якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» застосовано штраф у розмірі 11 702,91 грн. та пеню у розмірі 785,35 грн. за період з 21 червня 2017 року по 05 грудня 2017 року.

Незгода позивача із вказаними рішеннями, а також актом перевірки, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

В частині позовних вимог щодо оскарження акта перевірки, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

- визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

- встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

З огляду на викладене, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України.

Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пункту 78.8 статті 78 Податкового кодексу України Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Загальне поняття акта перевірки наведено у пункті 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженог наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року №727, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за №1300/27745, згідно з яким, це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акта перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта. Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акта висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Твердження відповідача в акті перевірки можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені висновки акта.

Таким чином, акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року, у справі №811/119/13-а (адміністративне провадження №К/9901/4405/18).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в даній частині є не обґрунтовані, а отже, такими, що не підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги про оскарження податкового повідомлення-рішення від 14 лютого 2019 року №0106, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання у розмірі 173 928,00 грн, суд виходить з наступного.

Як вбачається з акта перевірки, за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 15 505 625,00 грн. перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року встановлено завищення у сумі 139 142,00 грн., в т.ч. по періодам за грудень 2017 року - 139 142,00 грн.

При цьому, в ході проведення перевірки встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» до складу податкового кредиту в грудні 2017 року включило суму податку на додану вартість, сформованого за рахунок філії «Автомобільний центр Київ» ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація» () у сумі 139 141,56 грн.

Водночас, згідно Єдиного реєстру податкових накладних філією «Автомобільний центр Київ» ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація» не зареєстровано на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» податкові накладні.

Так, відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У позовній заяві представник позивача повідомив, що розбіжність у сумі податкового кредиту виникла внаслідок реєстрації податкової накладної на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» не філією «Автомобільний центр Київ» ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація», а самою материнською компанією - ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація».

З наявного в матеріалах справи договору №214273-Y03582 купівлі-продажу автомобіля на умовах 100% передоплати від 21 грудня 2017 року вбачається, що продавцем згідно умов вказаного договору значиться саме філія - «Автомобільний центр Київ» Приватного акціонерного товариства «Українська Автомобільна Корпорація».

Крім того, пунктом 3.1.2 виключно на продавця, тобто філію, покладається обов`язок оформити податкову накладну у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Також, отримувачем платежу за договором купівлі-продажу значиться філія «Автомобільний центр Київ» ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація».

Частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство «Українська Автомобільна Корпорація» знаходиться за адресою: 01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 15/2, . При цьому, філія «Автомобільний центр Київ» ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація» знаходиться за адресою 04074, м. Київ, Оболонський район, просп. Степана Бандери, будинок 22 та має .

Частиною 1 статті 96 Цивільного кодексу України передбачено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Вимогами статті 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 3 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Аналіз наведених норм свідчить, що філія «Автомобільний центр Київ» ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація» виступала як сторона договору, яка взяла на себе певні обов`язки, зокрема, щодо реєстрації податкової накладної, а відтак посилання представника позивача на реєстрацію податкових накладних материнською компанією не береться судом до уваги, як нормативно не підтверджене.

Відтак, суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 14 лютого 2019 року №0106 та відсутність підстав для його скасування у судовому порядку.

Стосовно прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 14 лютого 2019 року №, суд зазначає наступне.

В акті перевірки вказано, що за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року встановлено здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» виплат нерезидентам доходу джерелом походження з України, а саме виплату відсотків по кредитному договору від 24 квітня 2008 року №03 та додатковій угоді від 16 червня 2017 року №6 про відступлення права вимоги за цим договором «DRGN LIMITED» (Кіпр, кредитор) в сумі 217605,64 дол. США (еквів. 5837321,10 грн.) та «СОАМ INVESTMENS LIMITED» (Кіпр, новий кредитор) в сумі 348633,55 дол. США (еквів. 9460796,47 грн.).

Відповідно до підпункту 141.4.1 пункту 141.1 статті 141 Податкового кодексу України доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є: проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом;

В ході перевірки встановлено, що при здійсненні виплат доходу нерезидентам Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» не утримано та не перераховано до бюджету України податок на прибуток іноземних юридичних осіб.

Згідно підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 Податкового кодексу України, якщо міжнародним договором, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачено цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

За вимогами Конвенції між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, яка підписана 08 листопада 2012 року та набула чинності 07 серпня 2013 року, доходи у вигляді процентів за позиками передбачені статтею 11 «Проценти», в якій зазначено, що проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів.

Однак, такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.

Відповідно до пункту 103.1 статті 103 Податкового кодексу України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

Згідно пункту 103.2 статті 103 Податкового кодексу України особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України.

В акті перевірки вказано, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» до перевірки надано сертифікати податкового резидента, видані компетентним органом - Міністерством фінансів Республіки Кіпр, які підтверджують, що компанії «DRGN LIMITED» та «СОАМ INVESTMENS LIMITED» (Кіпр) є резидентами у розумінні договору про уникнення подвійного оподаткування між Україною та Республікою Кіпр за 2016, 2017 та 2018 роки.

Відповідно до пункту 103.3 статті 103 Податкового кодексу України бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

Згідно статті 11 Конвенції та статті 103 Податкового кодексу України головною умовою для застосування пониженої ставки податку на прибуток іноземних юридичних осіб при виплаті доходу нерезидентам є їх статус бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу.

В акті перевірки вказано, що згідно інформації, наданої компетентним органом Республіки Кіпр (лист ДФС України від 17 січня 2018 року №1359/7/99-99-01-02-02-17) на запит Головного управління ДФС у місті Києві щодо структури власності компанії «DRGN LIMITED» (Кіпр) та підтвердження статусу бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу: «…Основним видом діяльності компанії є володіння непублічними інвестиціями, торгівля цінними паперами та похідними фінансовими інструментами та будь-яка інша діяльність, пов`язана з доходом у вигляді відсотків. У 2008 році «DRGN LIMITED» укладено кредитний договір від 24 квітня 2008 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» (позичальник), у цей же час було укладено Договір щодо суборендованої кредитної лінії від 10 липня 2008 року з компанією «Danbridge Overseas Limited» (кредитор), компанія зареєстрована на Британських Віргінських Островах . Відповідно до згаданого договору «DRGN LIMITED» уповноважена отримувати кошти від «Danbridge Overseas Limited» для направлення їх на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» у відповідності з кредитним договором №3 від 24 квітня 2008 року. Також було у контракті передбачено, що сума, яка підлягає поверненню компанією «DRGN LIMITED» компанії «Danbridge Overseas Limited», співпадає з сумою, відшкодованою Товариству з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» компанії «DRGN LIMITED», включаючи отримані відсотки.

Власником банківського рахунку № НОМЕР_1 в UniCredit Bank Czech, Republic of Slovakia, IBAN: CZ 56 , SWIFT code: ВАСХСZPP є компанія.

«DRGN LIMITED» ніколи не була бенефіціарним власником згаданого вище доходу у вигляді відсотків з джерелом походження з України. «DRGN LIMITED» направляла відсотки, отримані від Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД», на адресу компанії «Danbridge Overseas Limited» згідно з договором щодо суборендованої кредитної лінії від 10 липня 2008 року. Це підтверджує, що «DRGN LIMITED» ніколи не показувала у своїй звітності дохід у вигляді відсотків з джерелом походження з України.

«DRGN LIMITED» не є бенефіціарннм власником згаданого вище доходу. Відсотки були сплачені компанії «DRGN LIMITED» на користь «Danbridge Overseas Limited»...».

З акта перевірки вбачається, що власником 100% статутного капіталу «СОАМ INVESTMENS LIMITED» (Кіпр) є «JF NOMINEE SERVICES LIMITED» (Кіпр). В свою чергу, власниками по 50% статутного капіталу «JF NOMINEE SERVICES LIMITED» (Кіпр) є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дайнемік Баланс» («Dynamic Balance OU», Естонія) та ТОВ «Голдерус» («Goldenrus OU», Естонія) та в свою чергу власником 100% статутного капіталу ТОВ «Дайнемік Баланс» («Dynamic Balance OU», Естонія) є ОСОБА_3 (uромадянин України) і власником 100% статутного капіталу ТОВ «Голдерус» («Goldenrus OU», Естонія) є ОСОБА_4 (громадянин України).

Згідно наданої структури власності, кінцевими бенефіціарними власниками компанії «СОАМ INVESTMENS LIMITED» (Кіпр) є ОСОБА_3 (Громадянин України) та ОСОБА_4 , відтак компанії «DRGN LIMITED» (Кіпр) та «СОАМ INVESTMENS LIMITED» (Кіпр) не є бенефіціарними (фактичними) отримувачами (власниками) доходу у вигляді процентів, отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» за кредитним договором від 24 квітня 2008 року №03.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виплачені проценти по кредитному договору №03 від 24 квітня 2008 року та додатковій угоді №6 від 16 червня 2017 року про відступлення права вимоги за цим договором «DRGN LIMITED» (Кіпр, кредитор) в сумі 217605,64 дол. США (еквів. 5837321,10 грн.) та «СОАМ INVESTMENS LIMITED» (Кіпр, Новий Кредитор) в сумі 348633,55 дол. США (еквів. 9460796,47 грн.) підлягають оподаткуванню в Україні за ставкою 15 відсотків.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем порушено вимоги підпункту 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України шляхом неутримання та несплати податку з доходу нерезидентів у сумі 2 294 717,64 грн., а відтак підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 14 лютого 2019 року № відсутні.

В частині позовних вимог про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 15 лютого 2019 року, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI передбачено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 7 статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (частина 8 статті 9 Закону №2464-VI).

Відповідно до частини 10 статті 9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається:

1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів;

2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі;

3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

При цьому, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Так, перевіркою щодо сплати сум єдиного внеску (авансових платежів) одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок та за даними картки особового рахунку платника (за кодом платежу 71010000) АІС «Податковий блок», встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Колос Л`ГД» несвоєчасно сплачено єдиний внесок, у періоді, що перевірявся, а саме з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року. Відповідною інформацією з автоматизованої інформаційної системи «Податковий блок» підтверджується, що заборгованість за травень 2017 року становить 8906,85 грн., граничний термін сплати 20 червня 2017 року, а фактично сплачено 05 липня 2017 року; за червень 2017 року заборгованість у сумі 4145,16 грн. з граничним терміном сплати 20 липня 2017 року фактично сплачено 01 серпня 2017 року; за липень 2017 року заборгованість у розмірі 8000,29 грн. з граничним терміном сплати 21 серпня 2017 року фактично сплачена 05 вересня 2017 року; за серпень 2017 року заборгованість у розмірі 10459,26 грн. з граничним терміном сплати 20 вересня 2017 року фактично сплачена 05 жовтня 2017 року; за вересень 2017 року заборгованість у сумі 14550,90 грн. з граничним терміном сплати 20 жовтня 2017 року фактично сплачена 03 листопада 2017 року.

Позивачем вказані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до пункту 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про правомірність прийняття оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 15 лютого 2019 року та відсутність підстав для його скасування в судовому порядку.

Згідно з вимогами частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Закону, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» відмовити повністю.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос ЛТД» (02081, місто Київ, вулиця Здолбунівська, 7-Д, )

Відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук