Справа № 1.380.2019.002153
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002153
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі

головуючого-судді Мартинюка В.Я.

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представників

від позивача Пащук А.І.,

від відповідача Чубак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Львівській області з участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство «УкрСиббанк» про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № та № від 04.04.2019 року.

Позиція позивача по даному спору є наступною. Так, він вважає, що прощення боргу у спірних правовідносинах не було, як наслідок не було підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, якими було застосовано фінансову відповідальність. Крім того, позивач вважає, що оскільки ним не було отримано додаткового блага він не повинен був подавати декларацію, а тому застосована санкція за її неподання є протиправною. Також, позивач вважає, що при прийнятті спірних рішень слід було застосувати положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України (далі ПК України) з метою визначення бази оподаткування, чого не було зроблено. Додатково наводить аргумент і про те, що у відповідності до підпункту 165.1.59 пункту 165.1 ст.165 ПК України сума прощена (анульована) банком у порядку передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, які отримані на придбання єдиного житла, не включалась до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та не підлягає оподаткуванню.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позову з таких міркувань. Так, контролюючий орган вважає, що до спірних відносин не може бути застосовано положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, оскільки дана норма застосовується до правовідносин при зміні валюти зобов`язання, чого не було у даному спорі. При цьому, відповідач вважає що ним у відповідності до норм податкового законодавства було прийнято спірні акти індивідуальної дії на підставі наданої банком інформації.

У відповіді на відзив позивач наводить і такі аргументи. Зокрема, вважає, що оскільки відповідачем не подано у строк відзив такі його дії повинні трактуватись як визнання позову у відповідності до положень ч.4 ст.159 КАС України. Крім того, вважає, що суд не повинен приймати й докази долучені до відзиву. Також, позивач зазначає, що банком не було направлено повідомлення про прощення боргу.

Позивач та його представник підтримали наведені аргументи, просять позов задоволити.

Представник відповідача підтримав мотиви заперечень та просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа у своїх поясненнях зазначила про те, що сума прощення основного боргу відповідає тій яка зазначена у листі адресованому відповідачу та у повідомленні про анулювання адресована позивачу та отримана ним під розписку. Також, зазначає про те, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України, оскільки не було зміни валюти зобов`язання.

Ухвалою суду від 15.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 02.07.2019 року продовжено строк підготовчого провадження, а ухвалою від 25.07.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» надав позивачу споживчий кредит на підставі договору №0 від 17.01.2008 року.

Станом на 27.03.2017 року згаданим банком було анульовано (прощено) кредитну заборгованість.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято акт від 15.03.2019 року за №423/50.13-10/.

В акті перевірки були встановлені порушення:

- абзацу «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України та донараховано податок на доходи на загальну суму 208187 грн.54 коп.;

- підп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

- підп.1.2, підп.1.3, підп.1.5, підп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, підп.168.1.1, підп.168.1.2 п.168.1 ст.168 ПК України та донараховано військовий збір на загальну суму 17348 грн. 96 коп.

На даний акт подавались заперечення та додаткові заперечення, однак, листами від 01.04.2019 року та від 09.04.2019 року відповідач повідомив позивача про правомірність висновків акта перевірки.

За наслідками згаданої перевірки контролюючим органом 04.04.2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 260234 грн. 43 коп., в тому числі 208187 грн. 54 коп. за податковим зобов`язанням та 52046 грн. 89 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. 00 коп.;

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 21686 грн. 20 коп., в тому числі 17348 грн. 96 коп. за податковим зобов`язанням та 4337 грн. 24 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Наведені обставини та інформація, яка міститься в акті перевірки вказує на те, що змістом спірних правовідносин є надання оцінки правомірності висновків відповідача щодо оподаткування прощення боргу банком за кредитною заборгованістю.

Приймаючи рішення у даній справі суд виходив з наступних мотивів.

Як вбачається зі змісту акта перевірки контролюючий орган на підставі інформації отриманої з листа ПАТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018 року №14-2-02/39098 та відомостей бази даних державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів встановлено, що згаданий банк в І кварталі 2017 року, відобразив як додаткове благо позивача 1156597 грн. 43 коп.

Як наслідок контролюючим органом було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.

Щодо податку з доходів фізичних осіб.

Відповідно до визначення підп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу.

Як передбачено абзацом «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відтак, додатковим благом є лише основна сума боргу (кредиту), прошеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) проценти, нараховані за користування кредитом, прощені (анульовані) кредитором.

В матеріалах справи наявний лист ПАТ «УкрСиббанк» від 25.09.2018 року №14-2-02/39098, в якому банк повідомив контролюючий орган про нарахування доходів фізичним особам, в тому числі позивачу у справі, про відображення таких у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) фізичним особам і сум утриманого податку (форма №1ДФ) за ознакою доходу « 126» у відповідному звітному періоді.

Крім того, третьою особою додано до матеріалів справи повідомлення про анулювання боргу від 27.03.2017 року за №24-2-03-04/65, вручене під розписку позивачу, в якому його повідомлено про прийняття рішення щодо анулювання кредитної заборгованості в тому числі суми основного боргу 1156597 грн. 43 коп.

У суду відсутні правові підстави не брати до уваги наведені докази.

При цьому, суд не може покласти в основу судового рішення довідку від 07.04.2017 року №62-08.11/1152 подану позивачем, оскільки така не містить градації погашеної заборгованості і видана з метою вилучення запису з реєстру заборон.

Не підтверджує обставин погашення тіла кредиту і виписка по кредитному договору позивача.

Щодо аргументів позивача з приводу застосування положень пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідних положень» ПК України при визначенні додаткового блага, то однією з умов її застосування є наявність обставин зміні валюти зобов`язання, чого не було у даному спорі.

Відтак, зазначена норма не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Більше того, не може бути застосовано до спірних правовідносин положення підпункту 165.1.59 пункту 165.1 ст.165 ПК України, згідно якого сума прощена (анульована) банком у порядку передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, які отримані на придбання єдиного житла, не включалась до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та не підлягає оподаткуванню, оскільки згаданого закону не прийнято.

Відтак, наведені мотиви суду та докази у своїй сукупності вказують на те, що позивач отримав додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, в сумі 1156597 грн. 43 коп.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України передбачено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Отже контролюючим органом у відповідності до наведених норм визначено суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 208187 грн. 54 коп.

Щодо застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу).

Як передбачено положеннями п.120.1 ст.120 ПК України, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно абзацу «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, боржник самостійно сплачує податок з таких доходів (додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням) та відображає їх у річній податковій декларації.

Оскільки судом встановлено обставини отримання позивачем додаткового блага, відсутності у матеріалах справи доказів у підтвердження подання ним декларації, суд вважає, що контролюючим органом правомірно застосовано згаданий штраф.

Щодо військового збору.

Відповідно до ст.16-1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, Тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (п1.1 даної статті).

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (п.1.2 цієї ж статті).

Як передбачено підп.163.1.1 п.163 ст.163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з абзацом «д» підп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Як передбачено п.1.3. ст.16-1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Враховуючи те, що позивачем отримано додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, контролюючим органом у відповідності до наведених норм визначено податкове зобов`язання з військового збору.

Оскільки під час розгляду справи судом не встановлено протиправності у діях відповідача при прийнятті спірних актів індивідуальної дії в частині збільшення податкових зобов`язань із зазначених вище податків, у суду відсутні правові підстави для констатації протиправності при визначенні штрафних (фінансових) санкцій з цих податків.

З огляду на викладене суд вважає позов безпідставним та необґрунтованим, та як наслідок таким, що не підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі належить присудити з позивача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Узадоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 23 серпня 2019 року.

Суддя В.Я.Мартинюк