Справа № 200/6518/19 (2-а/200/578/19)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 200/6518/19 (2-а/200/578/19)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Новошицька О.О.,

за участю сторін (представників): представник відповідача - ОСОБА_1 , представник позивача - ОСОБА_3., представник третьої особи - Ресенчук О.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2019 року у справі №200/6518/19 (2-а/200/578/19) за позовом ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: Дніпровська міська рада про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 року позивач звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третьої особи: Дніпровської міської ради про скасування постанови правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накласти штраф у сумі 69156 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженим рішенням оскільки перевірку було проведено з порушенням норм чинного законодавства, а постанова прийнята з порушенням статті 268 КУпАП.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2019 року позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вказує, що постанова прийнята не в порядку норм КУпАП. Також зазначають, що подавали клопотання суду першої інстанції про передачу справи за підсудністю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні. Зазначає про вірне встановлення судом обставин у справі. Щодо порушення правил підсудності, у задоволенні такого клопотання судом було відмовлено.

Третя особа не скористалась правом подання відзиву.

В судовому засіданні представник третьої особи апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача щодо задоволення апеляційної скарги заперечив.

Представник третьої особи вважає, що є підстав для задоволення апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що наказом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради № 31п від 08.01.2019 року призначено проведення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою:м. Дніпро, вул.. Новосамарська, 13,3 житловий будинок, щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норма, стандартів і правил на підставі звернення Дніпровської міської ради від 22.12.2018 року № 4/20-1753.

За результатами такої перевірки складено акт від 22.01.2019 року № 8.

Крім того, за результатами перевірки та виявленими порушеннями складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.01.2019 року.

Також було складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22.01.2019 року відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про те, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті містобудування, виявлено порушення, експлуатується не прийнятого в експлуатацію об`єкту містобудування.

07.02.2019 року за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності начальником Управління було винесено постанову № 30/0702 стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Позивач не погоджуючись з постановою, вважає, що така прийнята з порушенням статті 268 КУпАП, звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом про її скасування.

Суд першої інстанції розглянув справу з посиланням на п.1 ч.1 ст. 20 КАС України та відповідно до ст. 286 КАС України.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), шляхом викладення його в новій редакції.

Вказаним Законом, зокрема, змінена підсудність справ на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Спірні правовідносини у цій справі виникли з приводу накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбаченого нормами Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Статтею 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

Так, відповідно до частин першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Зазначений перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно з частиною другою статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» встановлює відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

У розумінні частини першої статті 1 вказаного Закону правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Натомість, відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Тобто, відносини позивача з відповідачем виникли з приводу притягнення позивача до фінансової відповідальності за порушення норм, передбачених Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а не до адміністративної відповідальності, передбаченої КУпАП.

За змістом статті 2 вказаного Кодексу законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

У Рішенні від 30 травня 2001 року №7-рп/2001 у справі про відповідальність юридичних осіб Конституційний Суд України зазначив, що з огляду на те, що за чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення суб`єктами адміністративної відповідальності є фізичні особи, у частині третій статті 2 цього Кодексу під словосполученням «законодавством, ще не включеним до Кодексу» слід розуміти закони, що встановлюють відповідальність фізичних осіб за вчинення адміністративних правопорушень, які ще не включені в установленому порядку до зазначеного Кодексу.

Враховуючи зазначену норми законодавства та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскільки Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради притягнуто до відповідальності фізичну особу-підприємця (позивача) за Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», тому спірні правовідносини не можуть належать до категорії справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з огляду на суб`єктний склад та характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вважає, що дана справа підсудна окружному адміністративному суду, а не місцевому загальному, як адміністративному.

Отже, на час звернення позивача з цим позовом до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 25.04.2019р., ця справа за правилами предметної юрисдикції віднесена до підсудності окружного адміністративного суду, а не місцевого загального суду як адміністративному суду.

Суд першої інстанції, приймаючи до провадження позов, не звернув увагу на цю обставину, а також відмовив у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до окружного суду не мотивуючи таку відмову, та розглянув справу з порушенням правил предметної юрисдикції (підсудності).

За правилами ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

З огляду на те, що судом першої інстанції судове рішення прийнято з порушенням правил предметної юрисдикції (підсудності), визначеної статтею 20 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.318, ст.ст. 321, 322, 325, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2019 року у справі №200/6518/19 (2-а/200/578/19) за позовом ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: Дніпровська міська рада про скасування постанови - скасувати.

Справу №200/6518/19 (2-а/200/578/19) за позовом ОСОБА_2 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, третя особа: Дніпровська міська рада про скасування постанови - направити на розгляд за встановленою підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строки, визначені ст.329 КАС України

Повний текст постанови складено 27 серпня 2019р.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва