Справа № 540/1046/19
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1046/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гомельчука С.В.,

при секретарі Воронцовій К.С.,

за участю:

представника позивача - Ващука Я. ОСОБА_1 .,

представника відповідача - Рябітченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

22 травня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі відповідач, ГУ Держгеокадастру у Херсонській області), у якому просять:

- визнати незаконною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в задоволенні заяв позивачів про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок площею 5,9184 га кожному, що входять до складу земельної ділянки площею 23,6736 га, розташованої в межах Голопристанської міської ради, яка знаходиться в користуванні ФГ «Капуста», для ведення фермерського господарства, оформлену листом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 3365/0-990/0/95-19 від 06.05.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області затвердити проект землеустрою, щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 5,9184 га кадастровий номер - НОМЕР_1 , у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 5,9184 га кадастровий номер - НОМЕР_2 , у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 5,9184 га кадастровий номер - НОМЕР_3 , у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 5,9184 та кадастровий номер - НОМЕР_4 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі, у відповідності з вимогами земельного законодавства звернулися до відповідача для затвердження проекту землеустрою щодо відведення їм у власність земельних ділянок для ведення фермерського господарства площею 5,9184 га кожному, що входять до складу земельної ділянки площею 23,6736 га, яка знаходиться в користуванні ФГ «Капуста», із земель державної власності, розташованої в межах Голопристанської міської ради. Відповідач відмовив у затвердженні проекту землеустрою, про що зазначив у листі від 06.05.2019 року № 3365/0- 990/0/95-19. Позивачі вважають відмову протиправною, так, як розроблений ними проект землеустрою був погоджений уповноваженим на те органом згідно зі ст. ст. 118, 186-1 Земельного кодексу України, що підтверджується наявним у матеріалах справи висновком експерта державної експертизи.

Ухвалою від 24 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення її недоліків. Позивач усунув недоліки заяви.

Ухвалою від 30 травня 2019 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02 липня 2019 року.

01 липня 2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого, відповідач не погоджується із позицією, викладеною у позові, вважає відмову у затвердженні поданого позивачами проекту землеустрою обґрунтованою та підставною, оскільки у проекті відсутня підтверджуюча інформація, що земельна ділянка, за рахунок якої планується відведення у власність земельних ділянок громадянам, перебуває в користуванні ФГ «Капуста», натомість право на отримання земельної частки (паю) має право член фермерського господарства, якому надавалась земельна ділянка у користування, тобто ОСОБА_4 , у зв`язку із чим, правові підстави для затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність позивачам земельних ділянок площею 5,9184 га кожному, що входять до складу земельної ділянки площею 23,6736 га, у відповідача відсутні. При цьому відповідач вказує на необґрунтованість позовної вимоги, спрямованої на його зобов`язання затвердити поданий проект землеустрою, з огляду на те, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі перебирати на себе функції суб`єктів владних повноважень, так як не наділені правом створювати норми права, а вповноважені лише перевіряти вже створені норми на їх відповідність вищим нормативно правовим актам.

Того ж дня позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій не погоджується із позицією, викладеною у відзиві з підстав, наведених у позовній заяві.

Протокольною ухвалою суду від 02 липня 2019 року за клопотанням представника відповідача підготовче засідання відкладено на 25 липня 2019 року, а в подальшому на 15 серпня 2019 року.

У підготовче засідання, призначене на 15 серпня 2019 року, сторони з`явилися.

У ході засідання сторони подали клопотання про розгляд справи по суті одразу після закінчення підготовчого провадження.

Відтак, суд згідно ч. 7 ст. 181 КАС України, вирішив закінчити підготовче провадження та розпочати розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Між відділом Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області та ОСОБА_4 укладено та зареєстровано у встановленому законодавством порядку 10 жовтня 2014 року договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 23,6736 га з кадастровим номером НОМЕР_5 .

25 лютого 2016 року зареєстровано Фермерське господарство "Капуста", членами якого, згідно Статуту, є позивачі.

Відповідно рішення № 2 загальних зборів членів ФГ "Капуста" від 01.03.2016 року, вирішено розпаювати земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні ФГ "Капуста", між членами фермерського господарства а саме, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом отримання у приватну власність у розмірі земельної частки (паю).

14.09.2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області із заявами про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею 5,9184 га кожна, що входять до складу земельної ділянки площею 23,6736 га, розташованої у межах Голопристанської міської ради та знаходиться в оренді ФГ "Капуста", для ведення фермерського господарства. В заяві вказано, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням не використано.

В листі від 13.10.2017 року № К-11425/0-3933/6-17 зазначено, що на даний час Головне управління має право передавати у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації не більше 25 відсотків від площі земельних ділянок, право оренди на які було продано на території Херсонської області у кварталі, що передував поточному кварталу. Земельна ділянка, на яку претендують позивачі, не увійшла до переліку земельних ділянок, які можливо передати в межах норм безоплатної приватизації на території області. У зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до нормативно - правових актів, Головне управління відмовило у задоволенні клопотання позивачів.

Не погоджуючись з оскаржуваною відмовою відповідача, позивачі звернулися до суду. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12.12.2017 року у справі за №821/1735/17, визнано протиправною відмову відповідача у наданні дозволу позивачам на розробку проектів землеустрою, а також зобов`язано відповідача повторно розглянути заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , 1. Г. ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею 23,6736 га, розташованої в межах Голопристанської міської ради та знаходиться в оренді ФГ "Капуста", для ведення фермерського господарства.

На виконання вказаної постанови відповідач повторно розглянув заяви позивачів, за результатом розгляду яких надіслав лист від 10.05.2018 року № 31-21-0.302-2607/2-18. Відповідно до змісту листа, з посиланням на ст. ст. 1, 2, 21, 24, 25, 30, 32 Закону України "Про оренду землі", ст. 96 Закону України, ст. 13 Закону України "Про фермерські господарства", відповідач зазначив, що оскільки вказана земельна ділянка передана в оренду за договором, зареєстрованим 10.10.2014 року за №7331836, даний договір може бути змінений або розірваний виключно за рішенням суду у разі, якщо сторонами не досягнуто згоди про його розірвання. Припинення договірних відносин та передача у власність земельної ділянки зумовить значне зменшення доходів до місцевого бюджету. Відтак, позивачам вдруге було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивачі вдруге звернулись до суду з адміністративним позовом. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 06.08.2018 року у справі №821/980/18, визнано протиправною відмову відповідача у наданні дозволу позивачам на розробку проектів землеустрою, а також зобов`язано відповідача надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) для ведення фермерського господарства земельної ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення площею 5,9184 га кожному, що входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5 , яка перебуває у користуванні Фермерського господарства "Капуста", та розташована на території Голопристанської міської ради.

На виконання наведеного рішення суду, відповідачем було видано наказ «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» від 12.10.2018 року № 3656-СГ.

Згідно заяви ФГ «Капуста» в особі голови ОСОБА_4 від 05.02.2019 року, останньою висловлено згоду щодо поділу земельної ділянки загальною площею 23,6736 га, яка розташована на території Голопристанської міської ради Херсонської області, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства та перебуває в оренді ФГ «Капуста», на чотири окремі частини - земельні ділянки площею 5,9184 га. Заява підписана головою ФГ «Капуста» - Капуста ОСОБА_7 . Справжність підпису засвідчено приватним нотаріусом Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області Негра Л.А.

Висновком експерта державної експертизи відділу у Голопристанському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області Салієнко О.І. «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» від 04.03.2019 року № 965/82-19 погоджено проект землеустрою, розроблений на підставі наказу ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 12.10.2018 року № 3656-СГ.

Проект землеустрою також був погоджений висновками Обласної інспекції по охороні пам`яток історії та культури від 22.03.2019 року за №№ 65 П, 66 П, 67 П, 68 П, згідно яких під час візуального обстеження пам`яток історії та культури не виявлено.

В подальшому позивачі звернулися до ГУ Держгеокадастру у Херсонській області з заявами про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок площею 5,9184 га кожному, що входять до складу земельної ділянки площею 23,6736 га, розташованої в межах Голопристанської міської ради, яка знаходиться в користуванні ФГ «Капуста», для ведення фермерського господарства.

Листом від 06.05.2019 року № 3365/0- 990/0/95-19 ГУ Держгеокадастру у Херсонській області відмовило в погодженні проекту землеустрою, у зв`язку із відсутністю у проекті інформації щодо перебування земельної ділянки, за рахунок якої планується відведення у власність земельних ділянок, у користуванні ФГ «Капуста», що послугувало підставою для звернення позивача до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до Положення Про Державну службу України питань геодезії, карт рафії та кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 14.01.2015 року № 15, державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Наведеним положенням визначено, що основними завданнями Держгеокадастру України є, зокрема реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Свої повноваження Держгеокадастр здійснює безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення).

Отже, вищенаведеними нормами на Держгеокадастр покладний обов`язок розпоряджатися землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах повноважень, визначених Земельним Кодексом України, безпосередньо або через визначені у встановленому порядку його територіальними органами, до яких і відноситься ГУ Держгеокадастру в Херсонській області.

Що стосується прав на земельну ділянку, то Земельним законодавством визначено, що право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до цих законів.

Як зазначено в ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК України).

За приписами ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973-IV (далі Закон № 973-IV) відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону (ч. 1 ст. 1 Закону № 973-IV).

Землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство (п. в ч. 1, ч. 2 ст. 12 Закону № 973-IV).

Члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Земельні ділянки, на яких розташовані житлові будинки, господарські будівлі та споруди фермерського господарства, передаються безоплатно у приватну власність у рахунок земельної частки (паю) (ч. ч. 1, 2 ст. 13 Закону № 973-IV).

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 6 ст. 118 ЗК України).

У відповідності до ч. 8 ст. 118 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковому погодженню, в порядку, встановленому ст. 186-1 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 4 ст. 186-1 ЗК України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно- правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері (ч. 5 статті 186-1 Земельного кодексу України).

Отже, підсумовуючи вищенаведені норми земельного законодавства, слід зазначити, що порядок одержання громадянином безоплатно у власність земельної ділянки складається із наступних етапів:

- звернення до уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу за отриманням дозволу на розробку проекту землеустрою;

- надання такого дозволу за рішенням відповідного органу;

- розробка проекту землеустрою;

- погодження проекту землеустрою уповноваженими на те органами;

- затвердження проекту землеустрою і передачу земельної ділянки у власність за рішенням уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою органу;

- державна реєстрація права власності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі у встановленому порядку отримали дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 5,9184 га кожному члену ФГ " ОСОБА_8 ", що входять до складу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5 , яка перебуває у користуванні фермерського господарства "Капуста" (наказ відповідача від 12.10.2018 року № 3656-СГ); погодили проект землеустрою з експертом державної експертизи відділу у Голопристанському районі ГУ Держгеокадастру в Херсонській області (висновок від 04.03.2019 року № 965/82-19 «Про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»), з Обласною інспекцією по охороні пам`яток історії та культури (висновки від 22.03.2019 року за №№ 65 П, 66 П, 67 П, 68 П «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність»).

Після отримання вказаних документів, позивачі звернулись до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою, однак листом від 06.05.2019 року № 3365/0- 990/0/95-19 їм відмовлено у затвердженні проекту землеустрою не дивлячись на те, що проект вже був погоджений експертом державної експертизи, при тому що зауваження та пропозиції до проекту були відсутні.

Як зазначено в ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Крім того, згідно ч. 7 ст.186-1 Земельного кодексу України, органам, зазначеним у частинах першій - третій статті 186-1, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.50 ЗУ «Про землеустрій»; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку.

Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки (ч. 8 ст.186-1 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України).

Отже, Земельним кодексом України чітко встановлено підстави за яких може бути відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що погоджений у порядку, передбаченому ст. 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою підлягає затвердженню у двотижневий строк з дня отримання відповідним органом державної влади або місцевого самоврядування погодженого проекту землеустрою. В той же час, суб`єкт владних повноважень не може відмовити у затвердженні проекту землеустрою з підстав невідповідності вимогам земельного законодавства після його погодження.

Посилання відповідача у листі відмові від 06.05.2019 року № 3365/0-990/0/95-19 на відсутність у проекті інформації щодо перебування земельної ділянки, за рахунок якої планується відведення у власність земельних ділянок, у користуванні ФГ «Капуста», як на підставу для відмови у затвердженні проекту землеустрою, є помилковими та спростовуються положеннями ч. 2 ст. 12, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про фермерське господарство», згідно яких, права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство (договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 23,6736 га з кадастровим номером НОМЕР_6 001:0167 укладався між відділом Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області та ОСОБА_4 10 жовтня 2014 року, яка згідно п. 1.3 статуту ФГ «Капуста» є головою фермерського господарства); члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю); членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради (згідно п. 1.3 статуту ФГ «Капуста», ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 є членами фермерського господарства).

Разом з тим, перебування земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 23,6736 га з кадастровим номером НОМЕР_5 у користуванні ФГ «Капуста» є обставиною, що була встановлена у рішеннях Херсонського окружного адміністративного суду по справам № 821/1735/17, №821/980/18, які набрали законної сили.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Таким чином, виходячи з того, що відповідачем відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, з підстав, що не передбачені діючим земельним законодавством, суд дійшов висновку про протиправність дій ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про відмову у затверджені проекту землеустрою щодо відведення позивачам земельних ділянок.

Щодо вимоги позивачів про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Херсонській області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, то суд вважає, що ці вимоги є похідними від вимог про визнання протиправною відмови відповідача у затвердженні такого проекту землеустрою, тому також підлягають задоволенню.

Стосовно позиції суду направленої на зобов`язання відповідача вчинити певну дію, то вона в повній мірі узгоджується як Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді так і з численними рішеннями Європейського суду з прав людини, якими останній вимагає винесення таких рішень, які б остаточно ставили б крапку в захисті прав та інтересів заявників.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може визнання бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даному випадку суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивачів є зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність.

До того ж сама Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод покладає на національний суд відповідальність за здійснення правосуддя.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що норма статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Конвенційний принцип «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 15 серпня 2019 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в задоволенні заяв ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок площею 5,9184 га кожному, що входять до складу земельної ділянки площею 23,6736 га, розташованої в межах Голопристанської міської ради, яка знаходиться в користуванні ФГ «Капуста», для ведення фермерського господарства, оформлену листом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області № 3365/0- 990/0/95-19 від 06.05.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області затвердити проект землеустрою, щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 5,9184 га з кадастровим номером - НОМЕР_1 , у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 5,9184 га з кадастровим номером - НОМЕР_2 , у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 5,9184 га за кадастровим номером - НОМЕР_3 , у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 5,9184 га за кадастровим номером - НОМЕР_4 .

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_7 ) сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_8 ) сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_9 ) сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_10 ) сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 серпня 2019 р.

Суддя Гомельчук С.В.

кат. 109020100