Справа № П/811/570/16
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2019 року

Київ

справа №П/811/570/16

адміністративне провадження №К/9901/12328/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.06.2016, прийняту у складі головуючого судді Мирошниченка В.С., та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016, постановлену у складі колегії суддів: Ясенової Т.І. (головуючий), Суховарова А.В., Головко О.В.

І. Суть спору

1. У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області, в якому просив суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12566 грн 54 коп.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при звільненні 16.10.2015 з посади пожежника-рятувальника 23 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Кіровоградській області у зв`язку із закінченням строку контракту, йому не було виплачено суму грошової допомоги на оздоровлення, яка виплачується під час щорічної відпустки.

3. Заборгованість з грошової допомоги на оздоровлення в сумі 2653 грн була перерахована на рахунок позивача лише 04.03.2016, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду із позовними вимогами про виплату середнього заробітку за весь час затримки виплати, як звільненому працівникові, сум у строки, визначені статтею 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) по день фактичного розрахунку, а саме: з 16.10.2015 по 04.03.2016.

ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи

5. Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 у період з 16.10.2012 по 16.10.2015 проходив службу за контрактом на посаді пожежника-рятувальника.

6. 16.10.2015 позивача було звільнено у зв`язку із закінченням строку контракту. Однак при звільненні позивачу не було виплачено суму грошової допомоги на оздоровлення, яка виплачується під час щорічної відпустки, у зв`язку з чим він звернувся до суду.

7. Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 у справі № 392/1927/15-а (2-а/392/131/15) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Стягнуто з 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області заборгованість з грошової допомоги на оздоровлення в сумі 2653 грн.

8. Зазначена сума була перерахована 04.03.2016 на рахунок позивача в ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному обсязі.

9. 12.03.2016 позивач звернувся до 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області з заявою про виплату йому середнього заробітку за весь час затримки виплати матеріальної допомоги на оздоровлення по день фактичного розрахунку, а саме: з 16.10.2015 по 04.03.2016 згідно статті 117 КЗпП України.

10. Відповідач листом від 14.04.2016 №01-39/51 відмовив позивачу у виплаті грошових коштів, у зв`язку з відсутністю правових підстав, визначених положеннями Кодексу законів про працю України, для застосування до правовідносин, які виникли між позивачем та 23 державною пожежно-рятувальною частиною під час проходження ОСОБА_1 служби цивільного захисту.

11. Не погодившись з рішенням відповідача позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

12. Кіровоградський окружний адміністративний суд постановою від 06.06.2016, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.07.2016, у задоволенні позову відмовив.

13. Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що грошова допомога на оздоровлення є одноразовою виплатою, яка не враховується при обчисленні середньої заробітної плати, а тому підстави для нарахування позивачу середнього заробітку за весь час затримки матеріальної допомоги на оздоровлення по день фактичного розрахунку з 16.10.2015 по 04.03.2016 згідно статті 117 КЗпП України відсутні.

IV. Касаційне оскарження

14. У касаційні скарзі позивач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

15. В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 у справі № 392/1927/15-а (2-а/392/131/15) стягнуто з 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області заборгованість з грошової допомоги на оздоровлення у сумі 2 653 грн, яка була перерахована ОСОБА_1 04.03.2016.

16. Вважає, що оскільки спір було вирішено на користь позивача, то, у відповідності до вимог частини другої статті 117 КЗпП України, відповідач повинен виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

17. У письмових запереченнях на касаційну скаргу відповідач зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили обґрунтовані рішення, норми матеріального та процесуального права судами застосовані правильно.

18. Крім того, позивач вказує, що спірні правовідносини врегульовані спеціальним законодавством таким чином, що виплата компенсації за затримку виплати розрахунку при звільненні осіб, які проходили службу в органах та підрозділах цивільного захисту не передбачена, а дія норм КЗпП України на них не поширюється.

V. Нормативне врегулювання

19. Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

21. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

22. Положеннями частин першої-другої статті 101 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

23. Відповідно до частини першої статті 102 Кодексу цивільного захисту України, на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

24. Приписами частини другої Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2014 №593 визначено, що служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

25. Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу зі служби цивільного захисту встановлений Інструкцією про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.04.2015 №475 (далі - Інструкція).

26. Відповідно до розділу XIX Інструкції, особам рядового і начальницького складу, в тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням начальника органу управління (підрозділу) один раз на рік може надаватися допомога для оздоровлення в розмірах, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Підставою для виплати особі рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є рапорт особи рядового і начальницького складу з проханням надати їй зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ начальника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення (із обов`язковим зазначенням суми). Визначення розміру місячного грошового забезпечення для обрахунку допомоги для оздоровлення проводиться у тому ж порядку, що і при обрахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначеному пунктом 3 розділу XVIII цієї Інструкції.

27. Згідно з пунктом 3 розділу XVIII Інструкції, при визначенні розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку місячного грошового забезпечення беруться: посадові оклади, оклади за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія у розмірі, що не перевищує розміру, затвердженого положенням про преміювання осіб рядового і начальницького складу (пункт 1 розділу V цієї Інструкції), які встановлені особі рядового або начальницького складу на день звернення. При наданні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу, які зараховані у розпорядження, до розрахунку беруться посадові оклади, оклади за персонально присвоєними спеціальними званнями, доплати та надбавки (в тому числі щомісячна премія у розмірі, визначеному в розділі V цієї Інструкції), які вони отримували за останніми штатними посадами.

28. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

VI. Позиція Верховного Суду

29. Спір в цій справі стосується наявності у позивача, який проходив службу цивільного захисту за контрактом, права на отримання компенсації за затримку виплати суми грошової допомоги на оздоровлення.

30. Положеннями частин першої-другої статті 101 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

31. Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу зі служби цивільного захисту встановлений Інструкцією про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.04.2015 №475 (далі - Інструкція).

32. Відповідно до розділу XIX Інструкції, особам рядового і начальницького складу, в тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням начальника органу управління (підрозділу) один раз на рік може надаватися допомога для оздоровлення в розмірах, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Підставою для виплати особі рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є рапорт особи рядового і начальницького складу з проханням надати їй зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ начальника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення (із обов`язковим зазначенням суми). Визначення розміру місячного грошового забезпечення для обрахунку допомоги для оздоровлення проводиться у тому ж порядку, що і при обрахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначеному пунктом 3 розділу XVIII цієї Інструкції.

33. Згідно з пунктом 3 розділу XVIII Інструкції, при визначенні розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку місячного грошового забезпечення беруться: посадові оклади, оклади за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія у розмірі, що не перевищує розміру, затвердженого положенням про преміювання осіб рядового і начальницького складу (пункт 1 розділу V цієї Інструкції), які встановлені особі рядового або начальницького складу на день звернення. При наданні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу, які зараховані у розпорядження, до розрахунку беруться посадові оклади, оклади за персонально присвоєними спеціальними званнями, доплати та надбавки (в тому числі щомісячна премія у розмірі, визначеному в розділі V цієї Інструкції), які вони отримували за останніми штатними посадами.

34. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

35. Отже, сума грошової допомоги на оздоровлення складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія у розмірі, що не перевищує відповідного встановленого розміру, які діяли на день звернення службовця. При цьому, при визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення має бути також врахована індексація, оскільки вона нараховується за рахунок зазначених виплат.

36. Верховний Суд зауважує, що непоширення норм Кодексу законів про працю України на рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

37. Питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, затримку виплати суми грошової допомоги на оздоровлення) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення.

38. В той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

39. За загальними правилами застосування нормативно-правових актів, норми спеціального законодавства є пріоритетними та підлягають першочерговому застосуванню. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

40. Таким чином, оскільки нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини, то у даному випадку застосуванню підлягають положення трудового законодавства.

41. Як установлено судами попередніх інстанцій постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 у справі № 392/1927/15-а (2-а/392/131/15) стягнуто з 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області заборгованість з грошової допомоги на оздоровлення у сумі 2 653 грн.

42. Повний розрахунок та виплату всіх належних позивачу сум заробітної плати стягнутих за вказаним рішенням суду відповідач провів лише 04.03.2016.

43. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

44. У разі непроведення розрахунку у зв`язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню в повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу.

45. Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

46. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто, за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

47. Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статті 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення належних працівникові сум роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статті 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто, за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

48. Європейський Суд з прав людини у рішенні від 10.03.2011 по справі «Сук проти України» (Заява № 10972/05) висловив правову позицію, відповідно до якої держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

49. Суд зазначає, що неприйняття або невчасне прийняття підзаконних нормативно-правових актів на виконання норм чинного закону, не може вважатися достатнім правовим підґрунтям для обмеження прав та свобод особи, гарантованих таким законом.

50. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду 31.05.2018 та 25.07.2019 (справи №№ 823/1023/16, 806/82/17 відповідно).

51. З огляду на викладене, враховуючи зміст статті 117 КЗпП України, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні, підставою для якої є факт порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника, Верховний Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних позивачу при звільненні сум, оскільки фактичний розрахунок виплати суми грошової допомоги на оздоровлення був проведений не в день його звільнення, а лише 04.03.2016.

52. Беручи до уваги наведене, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу передбаченого статтею 117 КЗпП України ґрунтуються на помилковому тлумаченні положень законодавства.

53. Отже, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що, у зв`язку з несвоєчасним розрахунком при звільнення, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виходячи з кількості робочих днів протягом періоду такої затримки.

54. З огляду на відсутність спеціального нормативно-правового акта, який би регулював питання розрахунку середньої заробітної плати рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, суд вважає за доцільне застосувати до спірних правовідносин загальні положення, які регламентують порядок розрахунку середньої заробітної плати працівників.

55. Механізм обчислення середньої заробітної плати визначений Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100).

56. Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

57. Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

58. Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 16.10.2015, середній розмір грошового забезпечення позивача повинен обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме: за серпень 2015 року та вересень 2015 року.

59. Відповідно до довідки 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області про доходи від 05.11.2015 № 01-31/358 заробітна плата ОСОБА_1 за серпень 2015 року становила 2 703 грн 04 коп. та за вересень 2017 року - 2 682 грн 72 коп.

60. У зв`язку з цим, середньоденне грошове забезпечення позивача становить - 128 грн 23 коп.: 5385 грн 76 коп (грошове забезпечення за серпень-вересень 2015) поділити на 42 дні (кількість фактично відпрацьованого часу за грудень 2015 - січень 2016).

61. Середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні становить - 12566,54 грн.: 128 грн 23 коп. (середньоденний заробіток) помножити на 98 днів (час затримки розрахунку з 17.10.2015 по 04.03.2016).

62. За такого правового регулювання та обставин справи суди першої й апеляційної інстанцій, належним чином установивши фактичні обставини справи, дійшли помилкового висновку про правомірність спірних дій відповідача та, відповідно, відсутність підстав для задоволення позову.

63. Отже, з огляду приписи частини першої статті 351 КАС України, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із ухваленням у справі нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

64. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

65. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 6 червня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № П/811/570/16 скасувати.

3. Ухвалити у справі № П/811/570/16 нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області задовольнити повністю.

4. Стягнути з 23 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Кіровоградській області середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 12 566 грн 54 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко