Справа № 826/7334/16
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 серпня 2019 року

Київ

справа №826/7334/16

адміністративне провадження №К/9901/49568/18

№К/9901/49548/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Соколова В.М., Єресько Л.О., Загороднюка А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Львівської митниці ДФС про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС), Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДФС, Львівської митниці ДФС, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ ДФС від 11 квітня 2016 року № 1314-о «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Львівської митниці ДФС від 12 квітня 2016 року № 358-о «Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України»;

- поновити ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді;

- стягнути з Львівської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 39 860,92 грн.

Короткий зміст судових рішень

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 24 січня 2018 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 03 квітня 2018 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове - про задоволення позову повністю. Визнав протиправним та скасував наказ ДФС від 11 квітня 2016 року №1314-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». Визнав протиправним та скасував наказ Львівської митниці ДФС від 12 квітня 2016 року № 358-о «Про оголошення наказу Державної фіскальної служби України». Поновив ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Львівської митниці ДФС. Стягнув з Львівської митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 83 772 (вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят дві) гривні 52 копійки. Допустив негайне виконання постанови суду в частині поновлення на посаді та присудженої до виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць - 3 646 (три тисячі шістсот сорок шість) гривень 00 копійок.

Верховний Суд постановою від 19 липня 2019 року касаційні скарги ДФС та Львівської митниці ДФС задовольнив. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року скасував, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2018 року залишив в силі.

22 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла заява Львівської митниці ДФС про ухвалення додаткового рішення про повернення судового збору в розмірі 2 777,85 грн, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року.

Норми права та висновки за результатами розгляду заяви

В силу положень статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Стаття 139 КАС України врегульовано питання розподілу судових, у випадках задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних, задоволення позову суб`єкта владних повноважень та частковому задоволенні позову.

Разом з тим, указана стаття процесуального закону не регулює питання розподілу судових витрат у випадку відмови в задоволенні адміністративного позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Відповідно Суд, діючи на підставі статті 19 Конституції України, не уповноважений розподіляти судові витрати у випадку відмови в задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Крім того, системний аналіз статті 139 КАС України свідчить про те, що у випадку задоволення вимог суб`єкта владних повноважень судом стягуються витрати пов`язані лише із залученням свідків та проведення експертиз.

Отже, процесуальне законодавство не передбачає можливості стягнення з сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, витрат понесених суб`єктом владних повноважень на сплату судового збору.

За таких обставин, підстави для ухвалення судом касаційної інстанції додаткового рішення у зазначеній справі, зокрема, з причин не вирішення питання про судові витрати, відсутні.

Керуючись статтями 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Львівської митниці ДФС про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду