Справа № 640/22213/18
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 серпня 2019 року № 640/22213/18
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лисенко В.І.,

за участі: секретаря судового засідання Власюк К.Ф.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Луценка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:
На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.12.2018, до Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 28 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4024 від 30.11.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира взводу вогневої підтримки 4 мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 , накладення стягнення "сувора догана".

Обґрунтовуючи адміністративний позов, позивач зазначив, що оголошення йому суворої догани та застосування грошового стягнення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2018 №4024 "Про результати службового розслідування за фактом розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017", не ґрунтується на положеннях чинного законодавства та спеціальних підзаконних нормативно-правових актів. Вказав, що згідно порядку, встановленого Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, опечатати сховище може лише командир підрозділу, або інша особа призначена наказом, що свідчить про необґрунтованість змісту акта службового розслідування в частині покладення вини щодо не забезпечення опечатування сховища №14 на чергових частини.

Також наголосив, що під час проведення службового розслідування не досліджено обставин належним чином, не встановлено наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування та неправомірними діями командира взводу вогневої підтримки 4 мотопіхотного батальйону капітана ОСОБА_1 , враховуючи той факт, що позивач вперше заступив у добовий наряд черговим частини 09.09.2018, у той час, як сховище №14 вважається не опечатаним з 08.03.2018.

Відповідач з позовом не погодився, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що капітаном ОСОБА_1 грубо порушено вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та неналежно виконані службові обов`язки 09.09.2018, 12.09.2018 та 14.09.2018, що призвело до розкрадання майна з військової частини, тому командиром військової частини правомірно притягнено позивача до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою суду від 06.03.2019 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 06.05.2019 постановлено перейти у загальне позовне провадження.

У судове засідання, призначене на 19.08.2019, прибули позивач та представник відповідача. Під час судового засідання позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, представник відповідача адміністративний позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2018 №3187, від 27.09.2018 №3412 та від 20.10.2018 №3790, заступником начальника штабу бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 проведено службове розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ 223017.

За результатами проведення службового розслідування складено акт службового розслідування, який затверджено командиром в/ч НОМЕР_1 02.11.2018 та зареєстровано 05.11.2018 за номером 9841 (а.с. 31-44).

У відповідності до змісту вказаного акту, у ході проведення розслідування встановлено наступне.

Згідно рапорту командира 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної групи військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 вх. 8154 від 12.09.2018, було встановлено факт незаконного вскриття сховища №14 (ворота 9-14) в парку бойових машин військового містечка № НОМЕР_2 в ППД м. Біла Церква Київської області та розкрадання військового майна з техніки, яка знаходиться поза штатом військової частини НОМЕР_1 та перебуває на зберіганні в сховищі №14 на території парку військового містечка № НОМЕР_2 , а саме: МТЛБу №РГ223017(1В1ЗМ).

Згідно книг обліку розпечатування паркових приміщень, бойової та іншої техніки, видачі ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень і воріт парку (№128 розпочата 27.12.2017), сховище №14 ворота 9-14 було здано під охорону 25.02.2018 прапорщиком ОСОБА_4 та прийнято під охорону черговим парку бойових машин військового містечка №3.

Згідно книги прийняття та здавання чергування №131, розпочата 05.02.2018, 08.03.2018 виявлено факт неопечатаного сховища №14 черговим парку ст.лейтенантом ОСОБА_5 , який заступав, а молодший лейтенант ОСОБА_6 здавав наряд по парку.

Не вживши ніяких заходів черговий військового містечка № НОМЕР_2 молодший лейтенант Буков`як дозволив зміну наряду та зробив запис у книзі здавання та приймання чергування чергового парку.

Таким чином згідно книг прийняття та здавання чергування сховище №14 ворота 9-14 були неопечатані в період з 08.03.2018 по 18.06.2018 та не було вжито ніяких заходів зі сторони військовослужбовців які заступали (здавали) в наряд по парку.

У висновках акту службового розслідування зазначено:

"Таким чином, розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017 сталось з вини чергових по парку починаючи з 08.03.2018 які безвідповідально віднеслись до несення внутрішньої служби у парку бойових машин військового містечка №3, порушивши вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України статей 6, 16, 17, 291, 351, 352, чергових частини які у вказаний період надавали письмовий дозвіл про зміну наряду порушивши вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України статей 6, 16, 17, 291, та старшого по військовому містечку № НОМЕР_2 який не вник належним чином в стан справ, що включає вину та відповідно відповідальність військовослужбовців."

На підставі акта службового розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017 від 01.11.2018, командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 . Татусем видано наказ від 03.11.2018 №4024 "Про результати службового розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017" (а.с. 17-30).

Пунктом 28 названого наказу, за систематичне порушення правил несення внутрішньої служби черговим частини, порушення вимог статей 6,16,17,291,298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командиру взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону капітану ОСОБА_1 оголошено "сувору догану".

Також, як встановлюється з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами спору, на позивача було накладено грошове стягнення у розмірі 1700,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним пунктом наказу, ОСОБА_1 звернувся до командувача ОК "Північ" зі скаргою, в якій просив скасувати п.28 наказу від 03.11.2018 №4024 "Про результати службового розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017" та призначити нове службове розслідування за фактом розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017 (а.с. 50).

Письмовою відповіддю командувач військ оперативного командування "Північ" генерал-лейтенант ОСОБА_8 повідомив позивача про відсутність підстав для скасування наказу від 03.11.2018 №4024 у зв`язку із відсутністю таких повноважень та пояснив, що у разі незгоди із вказаним наказом, ОСОБА_1 має право оскаржити його у судовому порядку (а.с. 51).

Вважаючи пункт 28 оскаржуваного наказу протиправним та такими, що прямо порушує права позивача, останній звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою та громадянином у зв`язку з виконанням ним конституційного обов`язку щодо військової служби здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", Положеннями про проходження військової служби для відповідних категорій військовослужбовців, Статутами Збройних Сил України тощо.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", Закон України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші Закони України з питань проходження військової служби у відповідних військових формуваннях та правоохоронних органах, а також прийняті відповідно до них акти Президента України, Кабінету Міністрів України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551- XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно вимог статті 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно статті 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Приписами статті 84 Дисциплінарного статуту унормовано, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

Із системного аналізу вказаних норм убачається, що проведення службового розслідування не має імперативного характеру. При цьому, командир військової частини на власний розсуд як усно, так із оформленням службового розслідування може притягти військовослужбовця до відповідальності в межах наданих повноважень та в порядку встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, якщо військовослужбовець не виконує або неналежно виконує свої службові обов`язки, порушує службову дисципліну, тощо.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення, оформлення його результатів та прийняття за ним рішення визначено Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 15.03.2004 №82 (далі - Інструкція).

У відповідності до пп.1.2 п.1 Інструкції службове розслідування проводиться у разі:

- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду;

- невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини;

- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення;

- порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки;

- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів.

Розслідування та його результати оформляються письмово. За погодженням з особами, які опитуються, їх пояснення можуть фіксуватися технічними засобами. Такі пояснення оформляються надалі у письмовому вигляді і підписуються опитуваним (п.2 Інструкції).

У відповідності до п.3 Інструкції розслідуванням повинно бути встановлено: наявність чи відсутність події, з приводу якої було призначено розслідування, та її обставини (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли шкідливим наслідкам або створювали загрозу для їх спричинення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями військовослужбовця; конкретні неправомірні дії військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; вимоги чинного законодавства чи інших нормативно-правових актів та керівних документів, які було порушено; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Згідно пп.4.1 п.4 Інструкції за результатами службового розслідування складається акт, у якому, крім положень, що визначені пунктом 3 цієї Інструкції, обов`язково зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді особи, стосовно якої проведено службове розслідування; підстави службового розслідування; час, місце, суть порушення, який нормативний акт порушено (його назва, дата прийняття); обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність чи знімають вину; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення; пропозиція щодо притягнення винних осіб до відповідальності; інші заходи, які пропонується здійснити.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк відповідно до п. 88 Дисциплінарного статуту.

Судом встановлено, що за фактом розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі проведено службове розслідування, за результатами якого, командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 03.11.2018 №4024.

Пунктом 28 вказаного наказу, позивачу, за систематичне порушення правил несення внутрішньої служби черговим частини, оголошено "сувору догану".

У відповідності до змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2018 №4024, систематичне порушення правил несення внутрішньої служби ОСОБА_1 , полягає у тому, що останній, 09.09.2018, 12.09.2018 та 14.09.2018, будучи черговим частини, надавав письмову доповідь на зміну наряду, у той час, як сховище №14 ворота №9-14 були незаконно розпечатані та вскриті.

Тому, за наслідками службового розслідування відповідач дійшов висновку, що розкрадання військового майна, яке зберігалось у сховищі №14, сталось з вини чергових по парку та чергових частини військового містечка № НОМЕР_2 , у тому числі позивача.

Визначаючись із наявністю правової обґрунтованості дій учасників даних правовідносин, суд керувався наступним.

Згідно статті 295 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, черговий частини призначається з числа офіцерів управлінь військової частини та батальйонів, а також командирів рот та з тих, хто прирівнюється до них. Він відповідає за своєчасне оповіщення підрозділів та управління військової частини про оголошення тривоги, за підтримання внутрішнього порядку у військовій частині і несення служби добовим нарядом, а також за зберігання пістолетів та боєприпасів офіцерів і прапорщиків військової частини. Черговий частини підпорядковується командирові військової частини. Йому підпорядковується весь склад добового наряду військової частини.

В окремих батальйонах і прирівняних до них військових частинах дозволяється призначати черговим військової частини командирів взводів, а також прапорщиків управління батальйонів.

Після здавання й прийняття чергування, доповідей начальників варт про зміну варт та доповідей чергових осіб добового наряду попередній і новопризначений чергові доповідають командиру військової частини. Наприклад: "Пане (пані) полковнику, капітан Корищенко чергування по частині здав", "Пане (пані) полковнику, лейтенант Луценко чергування по частині прийняв".

Далі новопризначений черговий частини оголошує про всі недоліки, виявлені під час прийняття чергування, які не міг усунути змінюваний добовий наряд.

Статтею 298 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України закріплено, що черговий частини зобов`язаний:

у разі надходження сигналу тривоги негайно подати сигнал на підйом підрозділів, доповісти командирові військової частини, оповістити його заступників та інших посадових осіб частини і діяти згідно з інструкцією; до їх прибуття керувати діями підрозділів частини;

у разі одержання повідомлення про мобілізацію негайно доповісти про це командирові й начальникові штабу військової частини і діяти за їх вказівками та інструкціями;

видавати офіцерам і прапорщикам військової частини особисту зброю та боєприпаси до неї під особисту розписку у книзі видачі зброї та боєприпасів (додаток 10 до цього Статуту), а у разі оголошення тривоги - за картками; здійснювати контроль за своєчасністю здавання зброї та боєприпасів;

у разі несанкціонованого спрацьовування охоронної сигналізації кімнат для зберігання зброї у підрозділах з`ясувати причини спрацьовування сигналізації та діяти згідно з обставинами;

у разі виникнення радіаційної та хімічної небезпеки діяти згідно з інструкцією;

стежити за виконанням підрозділами розпорядку дня й керувати поданням установлених сигналів;

особисто перевіряти не менше ніж двічі на добу (з них один раз уночі) несення служби добовим нарядом і додержання внутрішнього порядку в підрозділах, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, випадкам порушення вимог безпеки, а також для усунення виявлених недоліків;

постійно знати місце перебування командира військової частини, негайно доповідати йому про всі надзвичайні події у військовій частині, про самовільно відсутніх військовослужбовців строкової служби і вжиті заходи щодо їх розшуку;

постійно перебувати в кімнаті чергового; виходячи у службових справах, залишати замість себе помічника й сповіщати йому, куди і на який час вибув;

мати зведений розклад занять, знати райони навчальних об`єктів, а також місце проведення занять кожної роти;

мати відомості про розподіл особового складу, а також про розподіл бойової та іншої техніки; через чергового парку контролювати її повернення до парку, доповідати командирові військової частини про випадки затримки машин у рейсі, вживати заходів для розшуку й повернення їх до парку;

перевіряти і своєчасно висилати призначені від частини підрозділи (команди) й доповідати про це начальникові штабу чи командирові військової частини;

проводити огляд зовнішнього вигляду військовослужбовців, які звільняються із розташування військової частини;

приймати заарештованих на військову гауптвахту і своєчасно звільняти їх з-під арешту, роблячи необхідні відмітки в записці про арешт і в книзі обліку заарештованих;

у разі виникнення пожежі, стихійного лиха в розташуванні військової частини чи поблизу неї негайно вживати заходів для врятування Бойового Прапора військової частини, людей, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів; викликати пожежний і черговий підрозділи та до їх прибуття організувати гасіння пожежі;

разом з лікарем (фельдшером) перевіряти перед роздаванням їжі її якість, вносячи відповідний запис до книги обліку контролю за якістю приготування їжі, давати дозвіл на її видачу; у разі виникнення сумніву щодо якості їжі негайно доповідати про це командирові військової частини; бути особисто присутнім під час роздавання та приймання їжі, контролювати повноту видачі її особовому складові;

контролювати підтримання чистоти і порядку в казармах та на закріплених територіях у розташуванні військової частини;

давати в особливих випадках команду черговим рот на зачинення вхідних дверей до казарми на засуви;

у разі прибуття командира військової частини зустрічати його і доповідати, а в присутності особового складу перед цим давати команду "Струнко". Наприклад: "Пане (пані) полковнику, за час мого чергування надзвичайних подій не трапилося (чи трапилося те-то). Черговий частини капітан Калина". Заступникам командира військової частини черговий частини лише відрекомендовується.

Після вечірньої перевірки та ранкового огляду черговий частини заслуховує доповіді чергових рот і складає відомість про відсутніх, а за наявності самовільно відсутніх - їх список. Цей список і список заарештованих він подає командирові військової частини після ранкової доповіді.

Про всі виявлені недоліки під час виконання службових обов`язків добовим нарядом і про порушення правил внутрішнього порядку у військовій частині за час чергування, які не можна усунути до здавання чергування, черговий частини робить запис у книзі приймання та здавання чергування (додаток 9 до цього Статуту). Книга приймання та здавання чергування щоденно подається черговим частини на перегляд командирові військової частини.

Отже, черговий частини є службовою особою, якій на період її чергування підпорядковується весь склад добового наряду. Спеціальним законом, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України передбачено, що у разі виникнення під час чергування обставин, які через їх певну особливість не можуть бути усунуті до здавання чергування, такі обставини зазначаються черговим частини у книзі приймання та здавання чергування. При цьому, книга приймання та здавання чергування щоденно надається на ознайомлення командиру частини.

У цьому контексті, суд зазначає, що з метою повноцінного встановлення обставин справи, у відповідача неодноразово витребовувалась Книга приймання та здавання чергування за період, який приблизно охоплює події розкрадання військового майна у військовій частині НОМЕР_1 , яким згідно відомостей акта розслідування є березень-вересень 2018 року.

На виконання вимог суду, відповідачем надано книгу приймання та здавання чергування лише за період з 22.08.2018 по 19.09.2018.

У судовому засіданні представник відповідача вказав та наполягав на тому, що необхідність у наданні книги приймання та здавання чергування за попередні місяці, відсутня. Зазначив, що відомості, наявні у ній за попередні періоди є несуттєвими та не стосуються розгляду справи, а також припустив, що книги приймання та здавання чергування за ранішні місяці, можуть бути взагалі знищені.

Таку позицію представника відповідача, суд сприймає негативно, та звертає увагу на те, що службове розслідування за фактом розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017, не могло відбутись належним та об`єктивним чином за відсутності основного доказу обставин чергування у військовому містечку №3 - Книги приймання та здавання чергування.

Разом з цим, наявна у матеріалах справи книга прийняття та здавання чергування, яка розпочата 22.08.2018 та закінчена 19.09.2018, свідчить, що щоденно, починаючи з 09.08.2018, черговими по парку рапортувалось про не закрите та неопечатане сховище №14.

При цьому, 09.08.2018, 12.09.2018 та 14.09.2018 у колонці "Рішення командира" містяться записи ОСОБА_1 про дозвіл зміни.

Суд наголошує, що згідно приписів чинного законодавства наведеного вище, книга прийняття та здавання чергування щоденно оглядається командиром військової частини, а виявлення недоліків, які не можуть бути усунуті до здавання чергування, не мають наслідком заборону надання дозволу на зміну наряду.

Окрім цього, як пояснював позивач у ході розгляду справи, про виявлені порушення правил внутрішнього порядку у військовій частині, зокрема, відкрите та не опечатане сховище, він особисто усно повідомляв майору ОСОБА_9 .

До того ж, як убачається зі змісту оскаржуваного наказу, 07.09.2018 начальником КТП прапорщиком ОСОБА_10 , в ході перевірки паркових приміщень, виявлено надкритими ворота №12 сховища №14, після чого було зроблено доповідь старшому від 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону майору ОСОБА_9 .

Прибувши в парк, майор ОСОБА_9 та прапорщик ОСОБА_10 зайшли до сховища №14 та виявили розібрані блоки управління з МТЛБу (1В13М) №РГ223017. По даному факту майор ОСОБА_9 викликав представника ВКР майора ОСОБА_11 та Національну поліцію,яка в свою чергу зафіксувала факт крадіжки військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017.

Таким чином, безспірною є та обставина, що відповідач був обізнаний про відкрите та не опечатане сховище №14 військової частини НОМЕР_1 , як мінімум 07.09.2018.

Крім того, у ході розгляду справи судом було допитано свідка ОСОБА_12 , який згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.04.2018 був призначений начальником відділення командного пункту військової частини. У відповідності до показань ОСОБА_12 , у серпні 2018 року він отримав дзвінок від штатного командира військової частини НОМЕР_1 , який повідомив, що у військовій частині наявний протиправно відчинений склад.

Водночас, як з`ясовано судом під час розгляду справи, не заперечувалось відповідачем та підтверджується як матеріалами справи, так і матеріалами службового розслідування, позивач вперше заступив у добовий наряд черговим частини 09.09.2019, тобто станом на день, коли сховище №14 вже було незаконно відкрите, а блоки управління з МТЛБу (1В13М) №РГ223017 вже розібрані.

На переконання суду, це означає, що відповідачем не встановлений причинний зв`язок між подією та неправомірними діями військовослужбовця - ОСОБА_1 та не вказано невиконання або неналежного виконання саме яких службових обов`язків загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду.

Між тим, суд також звертає увагу, що згідно статті 104 Статуту внутрішньої служби, начальник штабу батальйону зобов`язаний знати наявність особового складу в підрозділах батальйону, не менше ніж один раз на три місяці перевіряти в підрозділах стан та облік озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, спорядження, статутів, порадників, навчальних посібників та інших матеріальних засобів.

Згідно змісту акта службового розслідування по факту розкрадання військового майна з гусеничного базового шасі МТЛБу (1В13М) №РГ223017 від 01.11.2018, фактично сховище №14 ворота №9-14 протиправно зламані та неопечатані з 08.03.2018.

За таких обставин, відсутні будь-які причини вважати, що через протиправну поведінку саме позивача у виді не виконання (не належного виконання) службових обов`язків, відповідачу та державі завдано шкоду. Відповідачем не встановлено вину позивача та причинний зв`язок між його протиправною поведінкою і настанням наслідків, тому застосування по ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення шляхом оголошення "суворої догани", не відповідає чинному законодавству України.

У той же час, щодо стягнення на користь позивача 1700,00 грн недоотриманого грошового забезпечення за листопад 2018 року, суд зазначає наступне.

Під час судового розгляду справи судом встановлено та пояснено сторонами у ході судового засідання, що у листопаді 2018 року до позивача було застосовано два дисциплінарні стягнення у виді "суворої догани". Вказані стягнення були застосовані на підставі оскаржуваного пункту наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.11.2018 №4024 та пункту 10 наказу військової частини НОМЕР_1 від 16.11.2018 №4216.

Тобто, грошове стягнення до позивача у розмірі 1700,00 грн застосовано за оголошення двох "суворих доган", у тому числі, оскаржуваної в даному провадженні.

Тому, суд зазначає, що стягненню на користь позивача недоотриманого грошового забезпечення за листопад 2018 року, підлягає лише грошова сума у розмірі 850,00 грн.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, а позовні вимоги вважає такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами частини першої статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Судом встановлено, що вчиняючи дії для отримання доказів у справі, а саме - формування виписки по надходженням по картці/ рахунку НОМЕР_3 , позивачем було сплачено суму грошових коштів у розмірі 100,00 грн.

Отже, понесені позивачем судові витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок Військової частини НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 28 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4024 від 30.11.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира взводу вогневої підтримки 4 мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 , накладення стягнення "сувора догана".

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп недоотриманого щомісячного грошового забезпечення за листопад 2018 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) понесені ним судові витрати у розмірі 100 (сто) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення і підписання повного тексту рішення - 27 серпня 2019 р.