Справа № 320/256/19
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року № 320/256/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області щодо ненаданні ОСОБА_1 статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації Київської області встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення встановленого зразку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона приймала безпосередню участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримала інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Позивачка стверджує, що відповідно до положень Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вона має право на визнання за нею статусу інваліда війни та отримання відповідного посвідчення, але відповідач протиправно відмовив їй у визнанні статусу інваліда війни, чим позбавив передбачених законом гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач відзиву на позовну заяву, заперечень проти позову, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не надіслав. Таким чином, справа розглядалась судом за наявними в ній матеріалами і доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 від 31 травня та вкладкою до нього НОМЕР_3 від 15.06.1998.

ОСОБА_1 приймала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони районів Київської області, працювала командиром ланки по забезпеченню заправки автотранспорту, залученого до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Даний факт підтверджується довідкою від 02.01.2019 р. колишнього директора Яновської нафтобази, начальника об`єкта цивільної оборони ОСОБА_4 та заявою про те, що остання працювала командиром ланки по забезпеченню заправки автотранспорту, залученого до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі Цивільної оборони Яновської нафтобази. Крім того, той факт, що позивачка працювала в Яновській нафтобази підтверджується записами в трудовій книжці під номерами 19-25 за 1978-1987 роки.

Відповідно до Протоколу № 6/2007 засідання комісії з питань підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони від 13 квітня 2007 року ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованих формувань ЦО м. Прип`ять в якості начальника служби забезпечення паливно-мастильними матеріалами ЦО, позивачка працювала в невоєнізованому формуванні ЦО безпосередньо під його керівництвом. Факт її роботи підтверджується пропуском № 018877 «ПРИПЯТЬ на право въезда в закрытую зону ( кроме территории ЧАЕС)» та довідкою від 13 квітня 2007 року № 01-08/355 Управління з питань надзвичайних ситуацій з якої вбачається, що ОСОБА_4 приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованих формувань ЦО м. Прип`ять в якості начальника служби забезпечення паливно-мастильними матеріалам ЦО в період з 26 по 29 квітня, 1,12,21,28 травня, 23,24 липня, 5 серпня, 3,6,9,1,4,22,23,24 вересня, 6 та 12 грудня 1986 року. Дана довідка підтверджує факт роботи позивачки вказані дні, оскільки вона працювала командиром ланки по забезпеченню заправки автотранспорту, залученого до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Дане формування було організоване відповідно до Розпорядження Начальника Цивільної оборони Київської області 30.04.1986 м. Чорнобиль за підписом начальника Цивільної оборони Голови Київської обласної ради народних депутатів І.Плюща.

Відповідно до довідки МСЕК серії 2-18 АТ №000615 від 08.02.1995 позивачці встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 80% 08.02.1995 - безстроково. Підстава: акт №838 огляду у МСЕК від 08.02.1995.

Згідно з довідки МСЕК серії 2-18 АВ №206230 позивачці встановлено 2 групу інвалідності з 08.02.1995. Причина інвалідності: «Профзаболевание связано с работами по ЛПА на ЧАЕС». Інвалідність встановлена на строк - безстроково. Підстава: акт №838 огляду у МСЕК від 08.02.1995.

Позивачка звернулась до відповідача із заявою про встановлення їй статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

Листом від 11.04.208 №01-42/814 відповідачем було відмовлено позивачу у встановленні статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. В листі відповідач здійснює посилання на п. 1 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать військовослужбовці, особи вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Відповідно до п. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу PCP, Міністерства внутрішніх справ України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання одержаних під час ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи. Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. З огляду на викладене, пояснюємо, що підставою для встановлення статусу інваліда війни ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідки, в яких зазначено, що особа була військовослужбовцем, особою вільнонайманого складу, належала до начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу PCP, Міністерства внутрішніх справ України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань або приймала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань ЦО та які стала інвалідом внаслідок захворювань пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи відмову відповідача щодо надання позивачу статусу інваліда війни протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них та визначений Законом України від 22.10.1993 №3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі Закон №3551-XII).

Відповідно до положень пункту дев`ятого частини другої статті 7 Закону № 3551-XII до інвалідів війни належать інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 10 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Таким чином, особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, належать до інвалідів війни.

Правила видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни врегульовані Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі Положення №302).

Згідно із пунктом 2 Положення №302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Пунктом 3 Положення №302 передбачено, що відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни. Інвалідам війни (стаття 7 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом Посвідчення інваліда війни та нагрудний знак Ветеран війни інвалід.

Абзацом 2 пункту 7 Положення № 302 встановлено, що Посвідчення інваліда війни, Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, Посвідчення члена сім`ї загиблого видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно із пунктом 10 Положення №302 посвідчення інваліда війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Відповідно до вимог нормативно-правових актів з Цивільної оборони, які були чинними на момент аварії на Чорнобильській катастрофі, зокрема, Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111-1976, наказу заступника Міністра оборони СРСР начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 (Настанова по організації та веденню Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 №01, від 30.04.1986 №02, від 19.05.1986 №52), Цивільна оборона організовувалася за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувалися в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, які мали мобілізаційний припис та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Зазначене дає підстави для висновку про те, що факт залучення громадян до складу формувань цивільної оборони не потрібно встановлювати, оскільки відповідно до норм законодавства, що діяло на момент аварії на Чорнобильській АЕС, на всіх без виключення підприємствах, установах та організаціях до складу цивільної оборони в обов`язковому порядку зараховувалось все працездатне населення.

Слід врахувати, що позивачка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, що підтверджується наявними доказами у справі, зокрема, довідкою МСЕК серії 2-18 АВ № 206230 та посвідченням особи, яка постраждала внаслідок ЧАЕС категорії 1 серії НОМЕР_1 від 31 травня.

Відповідно до Протоколу № 6/2007 засідання комісії з питань підтвердження участі в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони від 13 квітня 2007 року ОСОБА_3 приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованих формувань ЦО м. Прип`ять в якості начальника служби забезпечення паливно-мастильними матеріалами ЦО, позивачка працювала в невоєнізованому формуванні ЦО безпосередньо під його керівництвом. Факт її роботи підтверджується пропуском № 018877 «ПРИПЯТЬ на право въезда в закрытую зону ( кроме территории ЧАЕС)» та довідкою від 13 квітня 2007 року № 01-08/355 Управління з питань надзвичайних ситуацій з якої вбачається, що ОСОБА_4 приймав участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі невоєнізованих формувань ЦО м. Прип`ять в якості начальника служби забезпечення паливно-мастильними матеріалам ЦО в період з 26 по 29 квітня, 1,12,21,28 травня, 23,24 липня, 5 серпня, 3,6,9,1,4,22,23,24 вересня, 6 та 12 грудня 1986 року. Дана довідка підтверджує факт роботи позивачки у вказані дні, оскільки вона працювала командиром ланки по забезпеченню заправки автотранспорту, залученого до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, суд вважає, що позивачкою до відповідача були подані всі необхідні документи на підтвердження того, що вона брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони та отримала інвалідність внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, тому має право на встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни із видачею відповідного посвідчення.

При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов`язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони.

Такаж правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13.04.2017 у справі № К/800/11747/17.

З огляду на зазначене, суд вважає, що в даному випадку мала місце бездіяльність з боку відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачці статусу інваліда війни в зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності внаслідок участі у формування з Цивільної оборони про ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем як суб`єктом владних повноважень суду не надано.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання позивачці статусу інваліда війни в зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності внаслідок участі у формування з Цивільної оборони про ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача встановити позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни, суд зазначає наступне.

Зі змісту частин другої, четвертої статті 245 КАС України слідує, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У такому випадку суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд зазначає, що позивачкою надано як відповідачу, так і суду докази наявності підстав для встановлення їй статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення, передбачених пунктом дев`ятим частини другої статті Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання відповідача встановити позивачу статус особи з інвалідністю внаслідок війни та видати відповідне посвідчення.

При цьому суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 у справі №804/14800/14.

Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 194, 205, 239, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації щодо ненадання ОСОБА_1 статусу інваліда війни в зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності внаслідок участі у формування з Цивільної оборони про ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Васильківської районної державної адміністрації встановити ОСОБА_1 статус інваліда війни та видати відповідне посвідчення встановленого зразку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.