Справа № 160/1934/19
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/1934/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., секретар судового засідання: Лащенко Р. В., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представників відповідача - Нагорного Б.В., Кудлач І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року (повний текст постанови складено 24.04.2019 року суддя Дєєв М.В.) за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 22.02.2019 року №1125-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно винесено наказ від 22.02.2019 року №1125-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 », оскільки у відповідача були відсутні підстави для призначення перевірки позивача, а тому спірний наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки він був прийнятий з порушенням вимог діючого законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 22.02.2019 року №1125-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 ».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача є правомірним та таким, що винесено відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні.

В відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити рішення першої інстанції без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що запит контролюючого органу про надання інформації №74284/10/04-36-13-07-11 від 03.12.2018 року був оформлений з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому позивач звільнений від обов`язку надавати відповідь на вказаний запит, що прямо передбачено п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим контролюючий орган був позбавлений права приймати наказ про призначення позапланової виїзної перевірки платника податків з підстав визначених пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (не надання пояснень та їх документального підтвердження), що свідчить про протиправність оскаржуваного наказу.

Позивач скористався своїм правом в частині не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, тобто проведення перевірки позивача фактично не відбулось, у зв`язку з чим наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не є реалізованим та не вичерпав свою дію, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03.12.2018 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області направило на адресу позивача запит №74284/10/04-36-13-07-11 про надання інформації, а саме декларації про майновий стан і доходи за 2015-2017 рік та завірені належним чином копії документів: договорів купівлі-продажу або договорів дарування, або інших документів згідно яких відбувалося відчуження об`єктів нерухомого майна згідно додатку, платіжні доручення, банківські виписки, що підтверджують сплату податку з доходів фізичних осіб та військового збору при продажу об`єктів нерухомого майна за 2015-2017 роки.

18.02.2019 року позивачем було надано відповідь на вищевказаний запит про те, що запит про надання інформації не містить підстав для його надсилання та не вказано жодної інформації яка свідчила про порушення позивачем податкового законодавства, у зв`язку з чим запит складений з порушенням вимог податкового законодавства та звільняє позивача від обов`язку надавати відповідь.

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями та пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України від 08.07.2010 року №2464- VІ «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, у зв`язку із отриманням інформації від приватних нотаріусів Дніпровського міського нотаріального округу щодо отримання доходів від відчуження об`єктів нерухомого майна було винесено наказ №1125-п від 22.02.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 ».

На підставі вищезазначеного наказу, 14.03.2019 року Головним управління ДФС у Дніпропетровській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.012016 року по 31.12.2018 року та складено акт № 12709/04-36-13-04/ від 14.03.2019 року.

Правові засади щодо проведення органами ДФС перевірок платників податків врегульовано ПК України.

Так, згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Колегія суддів зазначає, що в спірному по справі наказу №1125-п від 22.02.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_2 » підставою для призначення перевірки зазначено п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями та пунктом 2 частини 1 статті 13 Закону України від 08.07.2010 року №2464- VІ «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, у зв`язку із отриманням інформації від приватних нотаріусів Дніпровського міського нотаріального округу щодо отримання доходів від відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з п. 73.3. ст. 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

При цьому колегія суддів зазначає, що у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Так, запит від 03.12.2018 р. №74284/10/04-36-13-07-11 відповідає вимогам ст. 73 ПК України, а тому, як наслідок контролюючий орган мав правові підстави для винесення спірного наказу, оскільки останній прийнято через ненадання відповіді позивачем на вказаний запит.

За приписами ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (п.п.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України).

В силу положень п. 78.4. ст. 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Положеннями п. 78.5 ст. 78 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

За змістом пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки та копії наказу про проведення перевірки з необхідними реквізитами.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як вбачається з наданої копії направлення на проведення перевірки від 22.02.2019 року №1272, позивачу 22.02.2019 року було пред`явлено направлення на перевірку та вручено копію наказу на проведення перевірки.

Відповідачем було призначено документальну позапланову виїзну перевірку позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявою від 22.02.2019 року позивач просив провести перевірку в приміщенні податкового органу за адресою: м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, 22.

Колегія суддів вважає, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки, при цьому, якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Відтак, позов платника податків, спрямований на оскарження дій контролюючого органу при проведенні перевірки може бути задоволено лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе, водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй постанові від 17.04.2018 року у справі №826/12612/17 (адміністративне провадження №К/9901/29186/18).

При цьому, як зазначено вище, перевірка проводилась з відома позивача. Отже, оскільки контролюючим органом фактично реалізована його компетенція на проведення перевірки, оспорюванні дії щодо проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків.

Згідно позиції Верховного Суду наведеної, зокрема у постанові від 13.03.2018 у справі №804/113/16 (адміністративне провадження №К/9901/19326/18), в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних рішень (наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок за обставин допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки є вичерпаними, а отже задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп в справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

В пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а за результатами реалізації прав, що випливають із вказаного наказу, податковим органом складено акт перевірки.

Отже, податковим органом фактично була реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв`язку з чим оспорюваний наказ не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак, задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки, по-перше, такий наказ відповідача не є юридично значимим для позивача, по-друге, після проведення перевірки права платника податків можуть порушувати лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене в сукупності та виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

За правилами статті 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243,272, 286, 308, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 14 серпня 2019 року, в повному обсязі постанова складена 22 серпня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва