Справа № 640/15672/18
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Савицькій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти ТОР взводу № 2 УПП в Харківській області лейтенанту поліції Неверович Владислава Андрійовича (61033, м.Харків, вул. Шевченко, 315-А) про визнання протиправними дій інспектора, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за постановою серії ГО № 056197 від 15.08.2018 року та закриття провадження,-

В С Т А Н О В И В :

29.08.2018 до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому позивач просить визнати дії інспектора роти ТОР взводу № 2 УПП в Харківській області лейтенанта поліції Неверович Владислава Андрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову серії ГО № 056197 від 15.08.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.109 КпАП України та закрити провадження по справі. Як на підставу позову посилається на те, що 15.08.2018 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.109 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки відповідачем невірно встановлені обставини справи, справу розглянуто на місці вчинення адміністративного правопорушення, також заперечує факт вчинення правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відносно нього 15.08.2018 інспектором поліції роти ТОР взводу № 2 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Неверович В.А. було винесено постанову ГО № 056197 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої 15.08.2018 приблизно о 16 годині 50 хвилин в м.Харків, по вул.Беркоса, 9/2 на ж/д станції «Південний пост» він здійснив перехід колії поза межами перехідного майданчику, чим порушив п.2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті, чим нібито вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.109 КпАП України, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68,00 грн. Позивач вказує, що справа інспектором розглянута без дослідження доказів, не за місцем вчинення і не за місцем знаходження органу, уповноваженого на складання постанови (м.Харків, вул.Шевченка, 315а), а за місцем розташування Холодногоірського ВП ГУНП у Харківській обл., не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи. Крім того, позивач зазначає, що інспектором поліції не дотримано процедури притягнення особи до відповідальності, не було роз`яснено права, розглянуто справу без підготовки, чим порушено його права.

В судове засідання позивач не з`явився неодноразово, судові повістки за адресою, вказаною в позовній заяві не отримував, заяв щодо розгляду справи не подавав, суд вважає за можливе розглядати справу, враховуючи, строки розгляду справи, за його відсутності та можливість розглянути справу за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, подав до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечує в повному обсязі та просить суду відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 відповідач посилається на те, що відповідачем, як посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення дотримано процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови, серії ГО № 056197 від 15.08.2018, вбачається, що складена вона в м. Харкові, що не є порушенням інструкції 1376 від 06.11.2015, оскільки бланк такої постанови не передбачає зазначення конкретної адреси її винесення.

Відповідно до тлумачення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно- територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування України» адміністративно-територіальна одиниця - це область, район, місто, район у місті, селище, село.

Згідно до п.10 Розділу IV Інструкції 1376 про порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема:- у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень);-у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи;-у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника;-у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

З урахуванням зазначеного, оскаржувана постанова відповідає вимогам, передбаченим інструкцією 1376 від 06.11.2015.

В фабулі чітко зазначено місце вчинення правопорушення - м. Харків, вул. Беркоса, 9/2, ж/д станція «Південний пост», а тому посилання позивача з даного приводу - не відповідають дійсності.

Відповідач також зазначає, що ним було розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення, досліджено докази, за якими достовірно встановлена наявність вини в діях позивача, проведено розгляд справи, під час якого позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, будь-яких перешкоджань у реалізації позивачем своїх прав з його боку не вчинювалось. По закінченню розгляду справи, інспектором вирішено питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу (який є мінімальним відповідно до санкції ч. З ст. 109 КУпАП), після чого винесена була постанова, серії ГО № 056197 від 15.08.2018. В постанові міститься підпис позивача про отримання ним оскаржуваної постанови, а отже його твердження про те, що йому не було вручено останню - не знаходять свого підтвердження. Таким чином, розгляд справи та винесення постанови було здійснено відповідно до статей 268, 276 - 279, 280, 283, 285 КУпАП, порушень чинного законодавства ним допущено не було. Відповідач вказує, що діяв в межах повноважень і не порушував норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про відмові в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 15.08.2018 інспектором поліції роти ТОР взводу № 2 УПП в Харківській області лейтенантом поліції Неверович В.А. було винесено постанову ГО № 056197 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст.109 КпАП України. (а.с. 7)

Згідно оскаржуваної постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.109 КпАП України застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 68,00 грн. з зазначенням, що 15.08.2018 приблизно о 16 годині 50 хвилин в м. Харків, по вул. Беркоса, 9/2 на ж/д станції «Південний пост» він здійснив перехід колії поза межами перехідного майданчику, чим порушив п.2.5 Правил безпеки громадян на залізничному транспорті.

Твердження позивача в позовній заяві щодо місця складення відносно нього постанови серії ГО № 056197 від 15.08.2019 за адресою місцезнаходження місцем розташування Холодногірського ВП ГУНП у Харківській обл. не заперечується відповідачем, однак не є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Згідно з п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП України розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. З ст. 109 цього Кодексу і накладення адміністративних стягнень віднесено до компетенції органів Національної поліції, діяти від імені яких мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. З Розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11. 2015 за № 1376 (далі інструкція 1376), справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення або місцем проживання правопорушника відповідно до статті 276 КУпАП у строки, визначені статтею 277 КУпАП.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до постанови, серії ГО № 056197 від 15.08.2018, вбачається, що складена вона в м. Харкові, що не є порушенням інструкції 1376 від 06.11.2015, оскільки бланк такої постанови не передбачає зазначення конкретної адреси її винесення.

Відповідно до тлумачення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі № 1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно- територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування України» адміністративно-територіальна одиниця - це область, район, місто, район у місті, селище, село.

Згідно до п.10 Розділу IV Інструкції 1376 про порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема:

- у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень);

-у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи;

-у графі «ураховуючи, що гр-нин(ка)» - прізвище та ініціали правопорушника;

-у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

З урахуванням зазначеного, оскаржувана постанова відповідає вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджену Наказом МВС України 06.11.2015 №1376, оскільки, як вбачається до долученої до позовної заяви копії постанови,(а.с.7) в ній зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, а також всі обов`язкові для заповнення графи.

Посилання позивача про порушення його право на захист також не знайшло свого підтвердження, протягом судового розгляду, а також спростовується даними викладеними у відзиві на позовну заяву.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Крім того, санкція ст. 109 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст.23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України , доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вимога позивача про визнання протиправними дій інспектора роти ТОР взводу № 2 УПП в Харківській області лейтенанту поліції Неверович Владислава Андрійовича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не підлягають задоволенню.

Доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані доказами, наданими відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що інспектором роти ТОР взводу № 2 УПП в Харківській області лейтенанту поліції Неверович В.А.- відповідачем по справі було прийнято рішення в межах його повноважень, з дотриманням процедури розгляду, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,72, 77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора роти ТОР взводу № 2 УПП в Харківській області лейтенанту поліції Неверович Владислава Андрійовича (61033, м.Харків, вул. Шевченко, 315-А) про визнання протиправними дій інспектора, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за постановою серії ГО № 056197 від 15.08.2018 року та закриття провадження - відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська