Справа № 520/5735/19
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 р.Справа № 520/5735/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Лях О.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

при секретарі судового засідання Жданюк Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 (повний текст складено 07.06.2019, головуючий суддя І інстанції Заічко О.В., м.Харків) по справі № 520/5735/19 за позовом ОСОБА_1 до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (далі - Лозівське ОУПФУ), в якій просив зобов`язати відповідача виконати судове рішення по справі № 629/4236/15-а від 19.07.2017, що стосується пенсійних виплат позивача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення щодо повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Оскільки позивачем по суті заявлено позовні вимоги щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного виконання (неналежного виконання чи не виконання) рішення по справі № 629/4236/15-а, то відповідно, позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

В свою чергу, належним способом захисту прав позивача є вчинення відповідних дій саме в рамках справи № 629/4236/15-а шляхом звернення вказаного рішення до примусового виконання в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись із даною ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, а також постановити окрему ухвалу щодо суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу не надійшов, що не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося.

Відповідно до ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного.

Постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області по справі № 629/4236/15-а від 19.07.2017 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії:

- визнано неправомірними дії Лозівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області при нарахуванні пенсійних виплат ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Лозівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Харківської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з врахуванням курсу рубля з 01.11.1992;

- стягнуто з Лозівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 недораховану та невиплачену пенсію за період з 27.12.2009 по 31.08.2016 в розмірі 10646,41 грн.;

- стягнуто з Лозівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 вартість проведеної судово-економічної експертизи в сумі 8701,56 грн.;

- стягнуто з Державного бюджету України в особі Лозівського управління Державної казначейської служби Харківської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартова Печенізького району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 1291,08 грн.;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 залишено без змін зазначену постанову суду першої інстанції.

Таким чином, постанова Лозівського міськрайонного суду Харківської області по справі № 629/4236/15-а від 19.07.2017 набрала законної сили.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, відповідно до статті 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до чч.2 та 3 ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, в положеннях ч.1ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 Закону України від 05.06.2012 року №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Колегія суддів звертає увагу, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України визначено загальні та спеціальні способи судового контролю.

Загальний судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України.

В свою чергу, спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень закріплені ст.ст.382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.1 ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 подав до Харківського окружного адміністративного суду, як суду першої інстанції, саме заяву, в якій наголошувалося на невиконанні відповідачем судового рішення по справі №629/4236/15-а, та із змісту якої вбачається, що вона подана саме на підставі ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, Харківським окружним адміністративним судом дану заяву позивача розцінено як позовну, хоча вона не містить відповідної вказівки, та саме як позовну заяву повернуто позивачеві.

Відомостей щодо обсягу виконання/невиконання відповідачем зазначеного судового рішення по справі №629/4236/15-а, яке набрало законної сили, матеріали справи № 520/5735/19 не містять.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 про повернення ОСОБА_1 позовної заяви прийнята судом першої інстанції передчасно, без з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції оскаржувану ухвалу постановлено передчасно, без з`ясування всіх обставин, які мають значення для справи, наявні підстави для оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Щодо вимоги позивача про постановлення судом окремої ухвали відносно суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.8 ст. 249 КАС суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати..

За своїм змістом зазначена норма визначає непрямий спосіб судового контролю, що має обмежену дію: ініціатива постановлення окремої ухвали може виходити виключно від суду; коло заходів, які має виконати адресат, визначається також судом.

Аналіз положень наведеної статті КАС України дає підстави для висновку, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду. Така правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2019 року по справі № 200/4900/17.

Враховуючи зазначене, відсутні підстави для постановлення окремої ухвали за результатами розгляду цієї справи.

Керуючись ст.ст.2, 229, 241, 242, 243, 249, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 327-329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 по справі № 520/5735/19 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 по справі № 520/5735/19 - скасувати.

Справу № 520/5735/19 за позовом ОСОБА_1 до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії - направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2019 року.

Головуючий суддя (підпис)О.П. Лях
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва