Справа № 2а-210/2007
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

22 серпня 2019 року
м. Київ
справа № 2а-210/2007
адміністративне провадження № К/9901/19242/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Яковенка М. М.,

суддів Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 2а-210/2007

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Гайсинської військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, вираженої в ненарахуванні та невиплаті грошової компенсації за невидані продовольчого пайка в сумі 41299,09 грн. та стягнення цієї компенсації,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Е. С. Смілянець, В. Ю. Сторчак, Р. В. Ватаманюк) від 17 травня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2007 року визнано протиправною бездіяльність Міністерства Оборони України в особі Гайсинської в/ч НОМЕР_1 , виражену в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 з 11 березня 2000 року по 30 листопада 2006 року грошової компенсації за неотримані продовольчі пайки в сумі 41299,09 грн., з вирахуваною на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Стягнуто з Міністерства Оборони України в особі Гайсинської в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримані продовольчі пайки в сумі 41299,09 грн., з вирахуваною на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

2. У травні 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач, заявник або скаржник) звернувся до Гайсинського районного суду Вінницької області з заявою про видачу дубліката виконавчого листа Гайсинського районного суду Вінницької області, який виданий 02 серпня 2007 року у справі № 2а-2007 про стягнення з Міністерства оборони України в особі Військової частини № НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримані продовольчі пайки у сумі 41299,09 грн.

3. Заява мотивована тим, що у 2014 році до Відділу Державної виконавчої служби Гайсинського районного управління юстиції (далі Відділ) було подано на примусове виконання виконавчий лист Гайсинського районного суду Вінницької області, виданого 02 серпня 2007 року у справі № 2а-210/2007, та у зв`язку з довготривалим його не виконанням позивач у 2018 році звернувся в телефонному режимі до Відділу для з`ясування обставин, що спричиняють це невиконання. В даній розмові позивача повідомили, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Гайсинського районного управління юстиції було відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження з примусового виконання. При цьому, позивач наголошує на тому, що виконавчий документ по справі № 2а-210/2007 на його адресу не направлявся.

Для надання більш детальної інформації щодо виконавчого листа, ОСОБА_2 звернувся з заявою до Відділу. У відповіді на зазначену заяву, яка оформлена у листі від 30 березня 2018 року № 3169/154-19/3 зазначено, що детальну інформацію щодо виконавчого листа Гайсинського районного суду Вінницької області, виданого 02 серпня 2007 року у справі № 2а-210/2007 надати не можливо, у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження № 45272965. Отже, враховуючи данні обставини та у зв`язку із втратою Відділом оригіналу виконавчого листа, позивач просить видати його дублікат.

4. Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2018 року заяву про видачу дублікату виконавчого листа задоволено.

Видано ОСОБА_2 дублікат виконавчого листа замість втраченого оригіналу для виконання постанови Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2007 року про визнання протиправною бездіяльності Міністерства Оборони України в особі Гайсинської в/ч НОМЕР_1 , виражену в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 з 11 березня 2000 року по 30 листопада 2006 року грошової компенсації за неотримані продовольчі пайки в сумі 41299,09 грн., з вирахуваною на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», та стягнення з Міністерства Оборони України в особі Гайсинської в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації за не отримані продовольчі пайки в сумі 41299,09 грн., з вирахуваною на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

5. Не погоджуючись з рішенням суду, Військова частина НОМЕР_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.

6. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року скасовано ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2018 року та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.

7. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, 09 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року, та ухвалити нове судове рішення, яким залишити в силі ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 15 травня 2018 року.

8. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09 липня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

9. Ухвалою Верховного Суду від 17 липня 2019 року, з урахуванням ухвали Верховного Суду від 30 липня 2019 року про виправлення описки, відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою та встановлено десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу.

10. 30 липня 2019 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути задоволені, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення суду апеляційної інстанцій залишити без змін.

11. Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2019 року закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Суд першої інстанції, приймаючи ухвалу від 15 травня 2018 року, виходив з того, що оскільки виконавчий лист втрачений, то суд вважає, що з метою захисту прав стягувача необхідно задовольнити заяву з посиланням на підпункт 18.4 пункту 18 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України, за якою зміст втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, за заявою заявника може витати його дублікат.

13. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з того, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачено можливість видання дубліката виконавчого листа лише до закінчення строку для його пред`явлення до виконання, який у даному випадку сплив, а також з того, що заявником не надано доказів втрати виконавчого листа.

IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
14. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі.

15. Доводи касаційної скарги є аналогічними обґрунтуванням його адміністративного позову, зокрема посилається на те, що судом апеляційної інстанції не враховано, що з 2015 по 2017 рік позивач мав проблеми із здоров`ям (інвалідність) та часто перебував на лікуванні у відповідних медичних закладах, що підтверджується відповідними медичними довідками. А також, наголошує на не направленні виконавчого листа на адресу скаржника.

ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
16. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до частини першої статті 341 КАС України, виходить з наступного.

17. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

18. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

19. Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначений підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII Перехідні положення КАС України.

20. Відповідно до підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

21. Таким чином, основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа є: втрата виконавчого документа та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

22. Слід відзначити, що системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що адміністративним процесуальним законодавством чітко визначено строк, у межах якого особа, має право на отримання дубліката втраченого виконавчого листа.

23. Так, постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2007 року визнано протиправною бездіяльність Міністерства Оборони України в особі Гайсинської в/ч НОМЕР_1 , виражену в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 з 11 березня 2000 року по 30 листопада 2006 року грошової компенсації за неотримані продовольчі пайки в сумі 41299,09 грн., з вирахуваною на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацією включно. Стягнуто з Міністерства Оборони України в особі Гайсинської в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримані продовольчі пайки в сумі 41299,09 грн., з вирахуваною на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацією включно.

24. 11 травня 2018 року позивач звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, вказуючи, що виконавчий лист втрачений.

25. Розглянувши заяву позивача , Гайсинський районний суд Вінницької області, ухвалою від 15 травня 2018 року її задовольнив та видав заявнику дублікат виконавчого листа замість втраченого оригіналу для виконання постанови Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2007 року, в якому зазначено, що рішення набрало законної сили 08 вересня 2009 року, строк пред`явлення виконавчого листа 08 вересня 2012 року.

26. На підставі наведеного, суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що суд першої інстанції без обґрунтування в своєму рішенні доказів щодо втрати виконавчого листа, не врахував вимоги підпункту 18.4. пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, оскільки заява надійшла до суду після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та без надання доказів на обґрунтування втрати виконавчого листа, тому підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

27. Слід звернути увагу, що судам попередніх інстанцій заявником не було надано жодних доказів на підтвердження втрати виконавчого листа і його доводи про те, що позивачем не було отримано повідомлення про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, суд касаційної інстанції до уваги не приймає як необґрунтовані і такі, що не доводять наявності жодних правових підстав для видання скаржнику дубліката виконавчого листа.

28. Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що скаржник посилається на неврахування судом апеляційної інстанції впевненості позивачем, що в період з 2014 року Відділом повинні були вчинятись виконавчі дії, а також неодноразове звернення в телефонному режимі про хід виконавчих дій за направленим виконавчим листом.

29. Проте, згідно статтею 5 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі Закон № 606-XIV) державний виконавець, серед іншого, має право надати сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

30. А також, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 21 зазначеного Закону встановлено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років, що цілком кореспондується з ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, який дії на час вирішення судами спірних правовідносин.

31. Суд звертає увагу на ту обставину, що виданий 15 травня 2018 року Гайсинським районним судом Вінницької області дублікат виконавчого листа, мав певні застереження щодо строку пред`явлення виконавчого листа до виконання після набуття чинності рішення суду. А саме, рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2007 року щодо стягнення з Міноборони України в особі Гайсинської в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 41299, 09 грн набуло законної сили 08 вересня 2009 року, строк пред`явлення виконавчого листа повинен бути здійснений до 09 вересня 2012 року.

32. В той же час, позивач звертаючись у травня 2018 року до суду першої інстанції з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, та посилаючись на те, що він у 2014 року подавав до примусового виконання до ВДВС Гайсинського районного управління юстиції відповідний виконання виконавчий лист виданого 02 серпня 2007 року у справі № 2а-210/2007, не навів та не надав жодних підтверджень того, що він скористався своїм правом та реалізував його у строк встановлений Законом для пред`явлення виконавчого листа, а саме у період з 09 вересня 2009 року по 08 вересня 2012 року.

33. Не зважаючи на підстави повернення виконавчого листа Гайсинським ВДВС на підставі п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону (в редакції від 20.07.2014), а саме пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення, позивач ще станом на 2014 рік, у всяк випадку пропустив строк для пред`явлення такого листа до виконання.

34. Враховуючи широке коло прав стягувача, Суд прийшов до висновку, що необізнаність позивача про хід виконавчих дій за направленим виконавчим листом протягом п`яти років, із посиланням на власну впевненість щодо проведення таких дій, а також на неодноразове звернення в телефонному режимі, є неналежними доводами щодо порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

35. Зважаючи на встановлені при розгляді заяви про видачу дубліката виконавчого листа фактичні обставини та наведене нормативне врегулювання, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, вірно застосував положення підпункт 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не спростовують правомірність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

36. Перевіряючи всі доводи апелянта, колегія суддів також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21 січня 1999 року по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

37. Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду апеляційної інстанції, яким повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

38. Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

39. Колегія суддів касаційної інстанції вважає викладені в касаційній скарзі доводи безпідставними, а висновки суду апеляційної інстанцій - правильними, обґрунтованими, та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, з огляду на що підстави для зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов