Справа № 640/9281/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21 серпня 2019 року м. Київ № 640/9281/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши у письмовому провадженні питання щодо судових витрат в адміністративній справі товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В судовому засіданні, призначеному 13.08.2019, проголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення адміністративного позову та призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 20.08.2019.
На підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про розгляд вказаного питання у письмовому провадженні.
Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.
Представником позивача 06.08.2019 подано до суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 123 580,96 грн., в якій повідомив про те, що надасть докази понесення даних витрат після винесення рішення суду.
13 серпня 2019 року представником позивача подано заяву щодо відшкодування витрат разом із доказами, які підтверджують понесення ТОВ «Ділайт» судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.
Представник відповідача заперечень щодо поданої заяви не подав.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З матеріалів справи видно, що при зверненні до суду з даним позовом майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19 210,00 грн., що підтверджується платіжним доручення від 23.05.2019 № 261.
Рішенням суду від 13.08.2019 адміністративний позов ТОВ «Ділайт» задоволено повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що судом прийнято рішення про задоволення адміністративного позову повністю, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Окрім того, згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частинами 1, 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі №826/863/18.

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу представником позивача надано копію Рамкового договору №10-АА/2019 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 30.05.2019, укладеного між Адвокатським об`єднанням «КПМГ Право Україна» та ТОВ «Ділайт», відповідно до умов якого КПМГ зобов`язується здійснювати захист, представництво або надати інші види правової допомоги позивачу на умовах і в порядку, що визначені цим Договором.

Також долучено копії Додатку 1 «Загальні умови здійснення діяльності» та Додатку 2 «Стандартні погодинні ставки спеціалістів КПМГ» до Договору №10-АА/2019 про надання професійної правничої (правової) допомоги; Завдання №1 до Рамкового договору №10-АА/2019 про надання професійної правничої (правової) допомоги; Перелік наданих юридичних послуг щодо повного супроводу судового спору №640/9281/19 у суді в рамках виконання п.1.1. Завдання №1 до Рамкового договору №10-АА/2019 про надання професійної правничої (правової) допомоги з ТОВ «Ділайт».

Також позивачем долучено до матеріалів справи копію акту приймання-передачі послуг від 02.08.2019, підписаного сторонами, відповідно до якого підтверджено надання Виконавцем юридичних послуг щодо судового оскарження податкових повідомлень-рішень відповідно до Завдання №1 до Рамкового договору №10-АА/2019 від 30.05.2019.

Згідно наданих рахунків від 24.06.2019 №UA-15334, від 02.08.2019 №UA-15665 Адвокатським об`єднанням «КПМГ Право Україна» виставлено позивачу рахунок за надання правничої допомоги на загальну суму 123 580,96 грн., оплата яких підтверджується копіями наданих платіжних доручень №307 від 25.06.2019 на суму 103 436,30 грн. та №352 від 02.08.2019 на суму 20 144,66 грн.

При цьому, Адвокатським об`єднанням «КПМГ Право Україна» видано ордера на надання правової допомоги серії КВ №132735 Антощук Л.П. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4624 від 27.09.2011) та серії КВ №520760 Базя Я.О. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії №7117/10 від 19.10.2018).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вказані судові витрати на загальну суму 123 580,96 грн, з урахуванням наданих доказів є доведеними, співмірними з обсягом наданих адвокатами послуг у даній справі та повністю відповідають вимогам приписів статті 134 КАС України.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Реалізація кожним права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права (Рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 № 23-рп/2009 «У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу).

Одним з основних прецедентів щодо угод про виплату адвокату гонорару в разі виграшу є справа «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) від 19.10.2000, скарга №31107/96, у якій ЄСПЛ узагальнив свою минулу практику з цього питання і сформулював основні положення стосовно таких угод. Суд зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи «Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№2)» (Sunday Times v. UK (№2) від 06.11.1980, скарга №6538/74), відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Підсумовуючи викладене з урахуванням вимог чинного законодавства та висновків Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про те, що витрати позивача у відповідності до наданих доказів та матеріалів справи слід обрахувати виходячи із реальних обставин, які стосуються складанням цих документів, і реальної участі представників позивача в судових засіданнях.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених у статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, оцінивши рівень витрат позивача на правничу допомогу з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема платіжні доручення, а також те, що їх сума була обґрунтованою, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню у відповідності до статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у даній справі.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, п`ятої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт» (01001, м. Київ, Майдан Незалежності, ПТП №1, Сектор В, ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 123 580,96 грн. (сто двадцять три тисячі п`ятсот вісімдесят гривень 96 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайт» (01001, м. Київ, Майдан Незалежності, ПТП №1, Сектор В, ) понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.П. Шулежко