Справа № 200/9476/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 р. Справа№200/9476/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 139 від 03 липня 2019 року про відмову у призначенні пенсії;

- зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 16 лютого 1981 року по 31 грудня 1998 року у Очеретянському експерементальному заводі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24 червня 2019 року звернулась до відповідача за призначенням пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням відповідача від 03 липня 2019 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю запису в трудовій книжці про реорганізацію підприємства - Очерятинського експерементального заводу, тому не був зарахований трудовий стаж на цьому підприємстві за період з 16 лютого 1981 року по 31 грудня 1998 року. Вважає прийняте рішення не обґрунтованим та таким, що позбавляє її права на пенсійне забезпечення лише через неможливість надання відповідних довідок.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. справи 1-2).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

13 серпня 2019 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Зазначив, що позивачу до пільгового стажу не врахований період роботи з 16 лютого 1981 року по 31 грудня 1998 року, оскільки відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 27 квітня 1993 року, затвердженою постановою КМУ № 301 від 27 квітня 1993 року, в трудовій книжці позивача не зазначені відомості щодо реорганізації підприємства - Очеретянського експерементального заводу, на якому працювала позивач. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що діяв правомірно, на підставі чого просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (арк. справи 21-23).

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (арк. справи 7-8).

24 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (арк. справи 24).

Як вбачається з представлених відповідачем матеріалів, відповідач звертався із запитом до начальника архівного відділу Ясинуватської райдержадміністрації про надання довідки про періоди роботи позивача з 16 лютого 1981 року по 06 лютого 2001 року в Очеретянському експерементальному заводі Ясинуватського району (арк. справи 43).

Листом від 02 липня 2019 року за вихідним № 07-06/147 архівним відділом Ясинуватської районної державної адміністрації, щодо надання архівної довідки про трудовий стаж позивача за спірний період роботи у Очеретянському експерементальному заводі, повідомлено про неможливість надати довідку про стаж, у зв`язку із тим, що всі документи залишились в архівній установі у м. Ясинуватій Донецькій області, тобто на не підконтрольній території України (акр. справи 47).

Відповідачем за результатами розгляду заяви було прийнято рішення № 139 від 03 липня 2019 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з не підтвердженням страхового стажу за період з 16 лютого 1981 року по 31 грудня 1998 року у Очеретянському експерементальному заводі, в порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29 липня 1993 року, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 301 від 27 квітня 1993 року, а саме: у зв`язку з відсутністю запису про реорганізацію підприємства (арк. справи 9-10).

Тобто, спірним у справі є правомірність винесення рішення відповідачем від 03 липня 2019 року за № 139 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з не зарахуванням страхового стажу періоду роботи з 16 лютого 1981 року по 31 грудня 1998 року у Очеретянському експерементальному заводі, у зв`язку з не підтвердженням наявності архівних документів, які знаходяться на тимчасово окупованій території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до статті 26 Закон № 1058-IV, починаючі з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком мають жінки, які народились: з 01 квітня 1960 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 59 років за наявності страхового стажу - не менше 26 років.

Відповідно до статті 48 КЗпП України, статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Також, згідно пункту 1 зазначеного Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зауважує, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також за змістом пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За змістом абзацу 1 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок), в тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Факт роботи позивача за спірний період підтверджений записами у трудовій книжці позивача (арк. справи 11-16).

Записи трудової книжки позивача виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, тому надання позивачем довідок на підтвердження стажу не має бути обов`язковою умовою для такого підтвердження.

Згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № ПО, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Розділом 2 зазначеної Інструкції визначено правила заповнення трудових книжок.

Відповідно до пункту 2.15 зазначеної інструкції,якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підставаперейменування - наказ(розпорядження), його дата і номер.

Проте, враховуючи, що архівна установа Ясинуватського району, на території якого перебувало ліквідоване підприємство, призупинила діяльність з використання архівних документів, суд зазначає, що позивач тим самим фактично позбавлений використати зазначені законодавчі можливості для внесення до трудової книжки відповідних виправлень та/або надання уточнюючих довідок.

Підставою для відмови у зарахуванні спірного періоду позивача на Очеретянському експерементальному заводі стала неможливість проведення перевірки стажу роботи у зв`язку із знаходженням архівних документів на тимчасово окупованій території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

З приводу цього, суд зазначає, що відсутність архівних документів, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території, у зв`язку з чим, архівна установа не має можливості надати довідку про період роботи позивача, не спростовує наявність у позивача пільгового стажу, що дає йому право на пенсію.

За вказаних обставин, суд вважає необґрунтованою відмову відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 16 лютого 1981 року по 31 грудня 1998 року, оформлену рішенням від 03 липня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією ПриватБанку про сплату від 18 липня 2019 року (арк. справи 3).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Скасувати рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 03 липня 2019 року №139 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 86020, Донецька обл., Ясинуватський район, селище міського типу Очеретине, МІКРОРАЙОН ГІДРОСТРОІТЕЛІВ, будинок 12, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 24 червня 2019 року, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 16 лютого 1981 року по 31 грудня 1998 року в Очеретянському експерементальному заводі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватськогооб`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 86020, Донецька обл., Ясинуватський район, селище міського типу Очеретине, МІКРОРАЙОН ГІДРОСТРОІТЕЛІВ, будинок 12, )судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 22 серпня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко