Справа № 260/1143/19
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 серпня 2019 рокум. Ужгород№ 260/1143/19

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П. розглянувши в письмовому провадженні заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТБУД" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТБУД" звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів.

21 серпня 2019 року, представником позивача, повторно було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення позову у адміністративній справі шляхом зупинення дії наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №73-Л від 29.11.2018 року "Про результат розгляду питання щодо ліцензування" в частині анулювання ліцензії реєстраційний запис , виданої Товариству з обмеженою відповідальність "ГАРАНТБУД", відповідно до наказу про видачу ліцензії №17-Л від 26.04.2017 р., а також зупинити дію наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №23-Л від 24.04.2019р. в частині скасування дії п.9 додатку 3 до Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України 23.03.2019 р. №16-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" стосовно внесення змін до переліку видів робіт ліцензії Товариству з обмеженою відповідальність "ГАРАНТБУД" та зобов`язати відповідача внести до реєстру виданих ліцензій ДАБІ України відповідні зміни про відновлення дії ліцензії та зупинення дії вказаним вище наказам.

Клопотання про забезпечення позову мотивоване тим, що вищезгадані накази відповідача були винесені без відома позивача і істотно порушують права та законні інтереси позивача, завдають матеріальної та моральної шкоди.

Також, позивач зазначив, що його було позбавлено ліцензії та фактично права проводити господарську діяльність на основі перевірки, що була проведена без попередження товариства, без його участі та повідомлення про її результати, не дивлячись на те, що перевіркою не встановлено порушення ст.16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", оскаржуваним наказом застосовується санкція передбачена даною нормою права і позбавляє товариства права проводити свою основну діяльність шляхом анулювання ліцензії на підставі вказаної норми права.

Крім того, позивач зазначив, що не вжиття заходів забезпечення позову неминуче призведе до унеможливлення захисту та поновлення його порушених прав, свобод та інтересів, тому для ефективного захисту прав товариства та недопущення завдання йому значної матеріальної шкоди та невідворотних негативних наслідків необхідним є зупинення дії оскаржуваних наказів та зобов`язання відповідача внести відповідні зміні щодо відновлення дії ліцензії до відповідного реєстру виданих ліцензій ДАБІ України.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відсутністю необхідності надання додаткових доказів чи пояснень з питань забезпечення даного позову, відповідно до ч.2 ст.154 КАС України суд вважає за можливе розглянути його без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відтак, розгляд поданої заяви проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши заяву про забезпечення адміністративного позову та додані до неї матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Стаття 151 КАС України визначає виключний перелік видів забезпечення позову, а саме:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Статтею 153 КАС визначено, що заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Суть поданої позивачем заяви про забезпечення позову зводиться до того, що у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову в даній справі є правомірність наказів Державної архітектурно-будівельної інспекції України №73-Л від 29.11.2018 року "Про результат розгляду питання щодо ліцензування" в частині анулювання ліцензії реєстраційний запис , виданої Товариству з обмеженою відповідальність "ГАРАНТБУД", відповідно до наказу про видачу ліцензії №17-Л від 26.04.2017 року та №23-Л від 24.04.2019р. в частині скасування дії п.9 додатку 3 до Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України 23.03.2019 р. №16-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" стосовно внесення змін до переліку видів робіт ліцензії Товариству з обмеженою відповідальність "ГАРАНТБУД".

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб (у даному випадку третьої особи) з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Окрім цього, Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 року у справі № 826/14722/17 вказав, що забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі (Постанова Верховного Суду від 19.06.2018р. у справі № 826/9263/17).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТБУД" були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Щодо зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України внести до реєстру виданих ліцензій відповідні зміни, щодо відновлення дії ліцензії та зупинення дії наказів, які є предметом оскарження, правомірність та оцінки яких підлягають з`ясуванню в судовому засіданні, суд зазначає, що оскільки наказами №73-Л від 29.11.2018р. та №23-Л від 24.04.2019р. була анульована ліцензія, відтак зобов`язання про її відновлення без з`ясування всіх обставин буде передчасною та протиправною.

На підставі наведеного та керуючись ст. 150, 151, 248, 256 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТБУД" про забезпечення позову - задовольнити частково.

Забезпечити адміністративний позов:

- зупинити дії наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №73-Л від 29.11.2018 року "Про результат розгляду питання щодо ліцензування" в частині анулювання ліцензії реєстраційний запис , виданої Товариству з обмеженою відповідальність "ГАРАНТБУД", відповідно до наказу про видачу ліцензії №17-Л від 26.04.2017 року;

- зупинити дію наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №23-Л від 24.04.2019р. в частині скасування дії п.9 додатку 3 до Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України 23.03.2019 р. №16-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" стосовно внесення змін до переліку видів робіт ліцензії Товариству з обмеженою відповідальність "ГАРАНТБУД" - до набрання рішення законної сили.

В решті вимог заяви про забезпечення позову - відмовити.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення за формою і змістом, передбаченими ст. 296 КАС України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Микуляк