Справа № 196/835/19
Суддя: Гудим О. М.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 196/835/19
№ провадження 2-а/196/13/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області, як адміністративний суд, у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Царичанка Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Мазуркевич Вадима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора СРПП Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Мазуркевич В.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що постановою серії ДПО18 №269818 ст.інспектора СРПП Царичанського ВП капітана поліції Мазуркевича В.М. від 13.06.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Вважає вказану постанову незаконною з огляду на істотне порушення інспектором норм матеріального та процесуального права під час її винесення.

Відповідно до постанови, він, 13.06.2019 року, близько 06.07 год., керуючи автомобілем "Lexus RX 300", н.з. НОМЕР_1 по вул.Царичанська в смт.Царичанка, здійснив обгін на перехресті з вулицею Театральною.

При цьому, інспектором не врахового того факту, що дорожній знак "Перехрестя" знаходиться у занедбаному стані (його повністю не видно через гілки дерева з листям), що є порушенням п.8.2.1 ПДР України, згідно якого дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху, як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому, дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 метрів за напрямком руху.

Таким чином, виключається суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, а саме необережність (ст.11 КУпАП), так як він не передбачав і не міг передбачити можливість настання шкідливих наслідків своїх дій.

Також, в порушення вимог ст.ст.27,122 КУпАП у відношенні нього застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., хоча мало б бути зазначено саме "у розмірі двадцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян".

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не грунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, саме суб`єкт складання постанови повинен беззаперечно довести факт порушення Правил дорожнього руху України.

Проте, в оскаржуваній постанові не зазначено жодного доказу, яким обгрунтовується висновок інспектора про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, не зазначений технічний засіб, яким здійснювався відеозапис розгляду справи інспектором, хоча при складанні постанови була ввімкнена боді-камера.

Вважає, що наведені ним порушення інспектора, як окремо, так і в сукупності є підставами для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.7, 11, 27, 77, 122, 245, 280, 283, 286 КУпАП, ст.286 КАС України, прохає суд:

- скасувати постанову серії ДПО18 №269818 від 13.06.2019 року інспектора Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції Мазуркевич В.М. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП; закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.

Інспектор Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції Мазуркевич В.М. в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи в суді, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надіслав.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, та вбачається з постанови серії ДПО18 № 269818 від 13.06.2019 року позивач ОСОБА_1 , 13.06.2019 року, о 06.07 год., керуючи автомобілем "Lexus RX 300", н.з. НОМЕР_1 по вул.Царичанська в смт.Царичанка, здійснив обгін на перехресті з вулицею Театральною (а.с.9).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п.1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч.2 ст.122 КУпАП є порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, суд зазначає, що за приписами ст.2 КАС України, які фактично визначають вимоги зокрема до рішень суб`єктів владних повноважень, визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Як вбачається з постанови, серія ДПО18 № 269818 від 13.06.2019 року в ній не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, при цьому в постанові про адміністративне правопорушення відсутні мотиви відхилення інших доказів, зокрема пояснення правопорушника чи пояснення можливих свідків.

Посилань на будь-які інші докази вказана постанова також не містить.

Відповідно до ст.159 ч.4 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, із наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити, що позивач 13.06.2019 року о 06.07 год., керуючи автомобілем "Lexus RX 300", н.з. НОМЕР_1 по вул.Царичанська в смт.Царичанка, здійснив обгін на перехресті з вулицею Театральною, чим вчинив адмінстартивне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Таким чином, суд вважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Отже, відповідачем не доведено факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 № 269818.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та вважає, що відповідачем в судовому засіданні не надано достатніх доказів які вказували б на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Згідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

За правилами ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанову серії ДПО18 № 269818 від 13.06.2019 року у відношенні ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення слід скасувати, та враховуючи положення ч.1 ст.247 КУпАП, якою визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП закрити, задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8-10, 20, 72, 77, 90, 159, 241-246, 250, 286, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Розділу VІІ КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Мазуркевич Вадима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Постанову інспектора СРПП Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Мазуркевича Вадима Миколайовича серії ДПО18 №269818 від 13 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, та провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча О.М. ГУДИМ