Справа № 240/9593/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Житомир справа №240/9593/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в зарахуванні періоду роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року до страхового стажу в подвійному розмірі;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати період роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року до страхового стажу в подвійному розмірі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є пенсіонером з 02 вересня 2011 року та отримує пенсію за вислугу років, як працівник здоров`я. Вважає, що при призначенні їй вказаної пенсії відповідачем не було враховано її період роботи у боксовому відділенні новонароджених інфекційного профілю з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року до страхового стажу у подвійному розмірі. На своє звернення до відповідача, позивач отримала відмову, мотивовану тим, що статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачено такого зарахування. Вважає такі дії відповідача протиправними.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) учасників справи на 14 серпня 2019 року об 11:00.

06 серпня 2019 року на адресу суду позивачем подано заяву про розгляд справи без її участі, також у заяві просить врахувати позицію Житомирського окружного адміністративного суду, викладену у постанові з аналогічного спору (а.с. 20).

13 серпня 2019 року до відділу документального забезпечення суду у строк, визначений частиною п`ятою статті 162, частиною першою статті 261 КАС України та встановлений ухвалою суду від 25 липня 2019 року, від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с. 28-29). В обґрунтування заперечень зазначив, що відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон), страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних Записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 60 Закону «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у поталого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Відповідно до представлених штатних розписів по Житомирській обласній дитячій лікарні та трудової книжки позивача, дане відділення з 1985 року по 1996 рік мало назву «боксове відділення для новонароджених інфекційного профілю», а з 1997 року перейменувалося та мало назву «боксове відділення для новонароджених».

Оскільки, з 1997 року відділення перейменувалося у «боксове відділення для новонароджених», яке не передбачено на сьогоднішній день (та на момент звернення) статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зарахувати період роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року до спеціального стажу в подвійному розмірі не має підстав. Вважає, що дії Головного управління ПФУ в Житомирській області щодо обчислення стажу ОСОБА_1 є правомірними та вмотивованими, тому позов підлягає залишенню без задоволення.

14 серпня 2019 року представником відповідача подано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 31).

14 серпня 2019 року ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду подальший розгляд адміністративної справи №240/9593/19 ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи (а.с. 33-34).

Частиною четвертою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з частиною п`ятою статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02 вересня 2011 року отримує пенсію за вислугу років, як працівник охорони здоров`я.

Як встановлено зі змісту трудової книжки НОМЕР_1 з 01 серпня 1985 по 31 грудня 1996 року позивач працювала на посаді медсестри інфекційного боксованого відділення для новонароджених (а.с. 10-11).

При призначенні пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області ОСОБА_1 не був зарахований в подвійному розмірі період її роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 році в боксованому відділенні новонароджених інфекційного профілю Житомирської обласної дитячої лікарні.

На своє звернення до відповідача щодо не зарахування вищевказаного періоду роботи в подвійному розмірі (а.с. 13), позивач отримала лист-відмову від 09 липня 2019 року за №Б-2689 (а.с. 12). У якому відповідач, посилаючись на статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зазначає, що не передбачено зарахування до спеціального стажу в подвійному розмірі періоду роботи в боксованих відділеннях інфекційного профілю.

Вказана відмова стала підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом за захистом порушених, на її думку, прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з статтею 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набув чинності з 01.01.2004, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у поталого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Як встановлено з поданих матеріалів, відомостями з трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується наявність трудового стажу на посаді медсестри інфекційного боксованого відділення для новонароджених.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, що відділення де працювала позивач мало назву боксоване відділення для новонароджених, у зв`язку з чим, на думку, відповідача, підстави для зарахування у подвійному розмірі стажу з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року відсутні.

Факт перейменування відділення у 1997 році підтверджується матеріалами справи, однак не може бути підставою для відмови у зарахуванні стажу у подвійному розмірі в період з 1985 по 1996 роки, коли позивач працювала в боксованому відділенні новонароджених інфекційного профілю.

Згідно з частиною четвертою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Крім того, твердження відповідача про те, що статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" не передбачено зарахування стажу у подвійному розмірі за роботу в боксованому відділенні новонароджених інфекційного профілю є безпідставними.

Так, зі змісту листа Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров`я України та Пенсійного Фонду України від 29 грудня 2005 року №625/15-05/039-6 №10.01.09/2606 №16918/02-20 встановлено, що заклади охорони здоров`я, в тому числі кабінети інфекційних захворювань відносяться до таких, час роботи яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі (а.с. 14).

З огляду на наведене, робота на посаді медсестри інфекційного боксованого відділення для новонароджених дає право на зарахування стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-XII.

Таким чином, відповідачем не доведено підстави відмови у зарахуванні стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі період з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року, а тому такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області є протиправними.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача зарахувати період роботи ОСОБА_1 до страхового стажу у подвійному розмірі та перерахувати пенсію є похідною від визнання дій протиправними, а тому підлягає задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що перейменування вказаного відділення Житомирської обласної дитячої лікарні у 1997 році не може бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні у подвійному розмірі стажу роботи, а тому позов слід задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 157, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - заловольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні періоду роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року до страхового стажу в подвійному розмірі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 01 серпня 1985 року по 31 грудня 1996 року до страхового стажу в подвійному розмірі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 27 серпня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова