Справа № 540/670/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/670/19

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В. Дата і місце ухвалення: 03.06.2019р., м. Херсон Дата виготовлення повного тексту: 06.06.2019р.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2019 року Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в сумі 225 777,54 грн. та по військовому збору в сумі 17 643,10 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що станом на дату звернення з даним позовом до суду за відповідачем рахується заборгованість по узгоджених сумах грошових зобов`язань. Позивачем здійснено ряд заходів, спрямованих на стягнення податкового боргу, зокрема, ОСОБА_1 надсилалась податкова вимога від 02.02.2017р. №189-17, однак заборгованість у встановленому законом порядку відповідач не погасила.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03.06.2019р. позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення від 03.06.2019р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що про існування акту перевірки №676/21-03-13-05НОМЕР_2 від 30.08.2016р. та податкових повідомлень-рішень від 21.10.2016р., якими ОСОБА_1 нараховано до сплати грошові зобов`язання, відповідач дізналася з матеріалів позовної заяви про стягнення заборгованості. При цьому, платник податків не була присутня під час проведення документальної перевірки. Зазначене, за твердженнями апелянта, не дає підстави для висновку про узгодженість заявленої до стягнення суми та наявності у неї ознак податкового боргу.

Також, апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не повно з`ясовано обставини справи, зокрема, не встановлено: обставини отримання ОСОБА_1 споживчого кредиту; яка сума була нею сплачена; яку суму прощено під час виконання зобов`язання; розмежування поняття «суми основного зобов`язання» та «суми боргу анульованого кредитором» тощо. Подане відповідачем по справі клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, у період з 29.08.2016р. по 30.08.2016р. податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р., за результатами якої складено акт перевірки №676/21-03-13-05НОМЕР_2 від 30.08.2016р. (а.с.13-15)

Актом перевірки зафіксовано порушення ОСОБА_1 п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України - платником податку у 2015 році не включено до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларовано суму доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 892 225,84 грн., що призвело до несплати податку на доходи фізичних осіб в сумі171137,16 грн. Також, встановлено факт неподання до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та порушення підпункту 1.4 п.16 прим.1 підрозд. 10 розд ХХ ПК України, що призвело до не нарахування та несплати військового збору за 2015 рік у сумі 13383,38 грн.

На підставі акту перевірки №676/21-03-13-05НОМЕР_2 від 30.08.2016р. позивачем 21.10.2016р. прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на суму 213 921,45 грн. (в т.ч. 171137,16 грн. за податковим зобов`язанням та 42784,29 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

- №, яким до відповідача застосована штрафна санкція у сумі 170 грн. за платежем «податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування»;

- № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «військовий збір» на суму 16729,22 грн. (в т.ч. 13383,38 грн. за основним зобов`язанням та 3345,84 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями). (а.с.10, 16)

Суми податкового боргу за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та нарахована пеня в розмірі 12599,97, лягли в основу податкової вимоги форми «Ф» №189-17 від 02.02.2017р. (а.с.17)

При зверненні з позовом до суду Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі посилалося на те, що до боржника вживалися заходи стягнення, передбачені Податковим кодексом України, зокрема на його адресу направлено податкову вимогу, однак визначена нею сума залишається не погашеною, заборгованість набула статусу узгодженої, у зв`язку з чим підлягає стягненню в судовому порядку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі та наявність підстав для їх задоволення. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПКУ платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.

Згідно п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Отже, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

Для встановлення визначеній податковим органом сумі грошових зобов`язань статусу узгодженої необхідно, насамперед, довести, що платник податків був обізнаний з наявністю у нього самостійно визначених контролюючим органом сум грошових зобов`язань, які підлягають сплаті.

Відповідно до п.45.1 ст.45 ПКУ платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до п.42.1 ст.42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. (п.42.2 ст.42 ПКУ)

При цьому, у відповідності до п.58.3 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Матеріалами справи підтверджено, що копію наказу №653 від 15.08.2016р. «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи -платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )», копію акту №676/21-03-13-05НОМЕР_2 від 30.08.2016р. «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р.», копію податкових повідомлень-рішень від 21.10.2016р. №, № та №, а також податкову вимогу №189-17 від 02.02.2017р. надіслано податковим органом на податкову адресу фізичної особи: АДРЕСА_1 . (а.с. 11, 12, 17зв., 47)

Однак, поштові відправлення повернулися до податкового органу, у зв`язку з чим, на підставі п.42.1 ст.42, п.58.3 ст.58 ПК України, вони вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

А відтак, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач має узгоджений податковий борг та не сплачений в добровільному порядку, колегія суддів вважає необґрунтованим, а позов Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про стягнення заборгованості - таким, що підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій відповідачем не наведено обґрунтованих, документально підтверджених доводів щодо незаконності податкових повідомлень-рішень, якими визначено суми грошових зобов`язань та нараховано штрафні (фінансові) санкції, щодо стягнення яких податковий орган звернувся з даним позовом до суду.

Посилається апелянт лише на те, що сума боргу за споживчим кредитом, яку стягнуто з неї заочним рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 10.11.2014р. по справі №667/6631/14-ц на користь АТ «Укрсиббанк», складає 773 403,89 грн., а не 892 225,84 грн., як про це зазначено в акті перевірки №676/21-03-13-05НОМЕР_2 від 30.08.2016р., на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.10.2016р. №, № та №.

Колегія суддів не приймає до уваги такі доводи апелянта, оскільки в акті перевірки зазначено про анулювання (прощення) АТ «Укрсиббанк» відповідача заборгованості в сумі 892 225,84 грн., з якої позивачем нараховано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, а не про наявність боргу відповідача перед Банком взагалі.

Безпідставними колегія суддів вважає посилання апелянта про порушення податковим органом під час проведення позапланової невиїзної документальної перевірки вимог ст.80 ПК України, оскільки вказаною нормою регулюється порядок проведення фактичної перевірки.

Твердження апелянта про те, що суд мав розглянути дану справу за правилами загального позовного провадження не відповідають вимогам ч.4 ст.12 КАС України, якою визначено категорії спорів, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

При цьому, колегія суддів враховує, що ухвалою від 22.04.2019р. суд частково задовольнив клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та ухвалив подальший розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.53)

Проте, в судові засідання, призначені на 22.05.2019р. та 03.06.2019р., відповідач та його представник не прибули, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції від 03 червня 2019 року немає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 серпня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук