Справа № 420/3574/19
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3574/19
Головуючий в 1 інстанції: Гусев О. Г.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Потапчука В.О.

суддів: Семенюка Г.В. , Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року (суддя:Гусев О.Г.) про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №585 від 22 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №585 від 22 травня 2019 року.

Разом з позовною заявою від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу ГУНП в Одеській області «По особовому складу» №585 від 22 травня 2019 року, в частині переміщення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого відділу кримінального поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області на час до ухвалення остаточного рішення по справі.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що рішення ГУНП в Одеській області про переміщення позивача є дискреційним рішенням, а тому суд не може втручатись у дискреційні повноваження відповідача, при цьому позивачем не доведено наявність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав, інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначено, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати вказану ухвалу та прийняти нову, якою задовольнити заяву позивача.

При цьому, скаржник зазначає, що зупинення дії Наказу ГУНП в Одеській області «По особовому складу» № 585 від 22 травня 2019 року, в частині переміщення ОСОБА_1 , яке може бути прийнято судом в порядку визначеному ст. 151 КАС України, не буде вважатись втручанням у дискреційні повноваження ГУНП в Одеській області, оскільки є лише тимчасовим заходом забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Частиною ч. 1 ст.154 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина 1 статті 151 КАС України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що на час розгляду заяви про забезпечення позову не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

До того ж, судом першої інстанції правильно встановлено, що рішення про переміщення ОСОБА_1 з посади старшого оперуповноваженого відділу кримінального поліції Малиновського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області є дискреційним рішенням, а тому суд не може втручатися у дискреційні повноваження ГУНП в Одеській області.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Натомість, колегія суддів вважає, що пряма заборона ГУНП в Одеській області у вчиненні певних дій є втручанням в дискреційні повноваження відповідача, а тому задоволення заяви буде формою втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, що з урахуванням вимог чинного законодавства є неприпустимим.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви на підставі необґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Доводи апеляційної скарги не приймаюся судом до уваги оскільки не спростовують висновків суду попередньої інстанції з якими погоджується колегія суддів.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2019 року (суддя:Гусев О.Г.) про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №585 від 22 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 27 серпня 2019 року.

Головуючий суддя Потапчук В.О.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.