Справа № 554/2281/19
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 р.Справа № 554/2281/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Мороза М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 26.06.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Січиокно Т.О., м. Полтава, повний текст складено 26.06.19 року по справі № 554/2281/19

за позовом ОСОБА_1

до Державної екологічної інспекції Центрального округу , Державного інспектора з охорони навколишнього середовища Центрального округу Бублик Нелі Євгеніївни Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вище вказаним адміністративним позовом та просить суд скасувати постанову, винесену державним інспектором з охорони навколишнього середовища Центрального округу Бублик Н.Є., якою на нього накладено адміністративне стягнення за ст.188-5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 765, 00 грн., провадження у справі закрити.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 26 червня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Відповідач , не погодившись з рішенням , подав апеляційну скаргу , вважає , що судом першої інстанції безпідставно не враховано норми матеріального права зазначені у поданому позові, у мотивувальній частині оскаржуваного рішення не наведено даних про встановлені судом, обставини, що мають значення для справи, не надано їм. юридичної, оцінки, не надано оцінки всім доказам з яких виходив суд при вирішенні спору, а також мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить мотивів незастосування чинних норм права, на які я посилався при обґрунтуванні своїх вимог. Суд першої інстанції фактично не розглянувши справу по суті, без повного і всебічного зясування обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були надані, необґрунтовано прийняв хибне рішення. Вважає , що вказана оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята із порушенням як норм, матеріального права, так і з численними порушеннями норм процесуального права. Вказує , що у зазначеному Протоколі №001352 про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року було вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 9 год.00 хв. 12.03.2019 року в приміщенні Державної екологічної інспекції Центрального округу за адресою: м.Полтава, вул. Коцюбинського, 6. В порушення норм права та інформації зазначеній в Протоколі щодо дати розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем Протокол №001352 про адміністративне правопорушення від 07 березня 2019 року та оскаржувана Постанова про накладення адміністративного стягнення від 07.03.2019 року №28/02.4-24 були складені в один день, що прямо суперечить вимогам чинного законодавства, чим позбавила позивача права на підготовку та надання обгрунтованих пояснень та заперечень по суті справи. Також, вказує , що відповідачі по справі для здійснення перевірки позапланового заходу державного нагляду (контролю) не виконали обовязку щодо вручення перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) копії погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки, та інших вищезазначених документів передбачених чинним законодавством, а позивач (апелянт) правомірно скориставшись своїм правом передбаченим у ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" правомірно, законно не допустив посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення позапланового заходу, у частині перевірки звернення фізичних осіб, оскільки не одержав копії погодження центрального органу виконавчої влади саме на проведення позапланової перевірки та інших вищезазначених документів. Вважає, що дії позивача (апелянту) були правомірними, а дії відповідача 1 при прийнятті рішення про проведення позапланової перевірки без погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки та дії Відповідача 2 при складенні Протоколу та оскаржуваної Постанови про накладення адміністративного стягнення протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, внаслідок чого мене було неправомірно, незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765,00 грн. Вважає, що відповідач 2 помилково притягнув позивача до адміністративної відповідальності та розглянув справу про адміністративне правопорушення з вищезазначеними порушеннями. При цьому, судом першої інстанції вищезазначені норми чинного законодавства не були враховані вищезазначені норми, що призвело до прийняття рішення по даній справі з порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, та оскаржуване рішення суду першої інстанції не містить інформації про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, в рішенні не надано їм юридичної оцінки, не надано оцінки всім доказам з яких виходив суд при вирішенні спору, а також мотивувальна частина оскаржуваного рішення не містить мотивів незастосування

чинних норм права, на які я посилався при обґрунтуванні своїх вимог. Просить суд апеляційної інстанції рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2018 скасувати та ухвалити по даній справі нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Сторони по справі повідомлені належним чином про день, час та місце судового розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно наказу начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу від 01.03.2019 року призначено проведення позапланового заходу (перевірки ) дотримання вимог природоохоронного законодавства УЖКГ та направлення вих. №07-01-04/179 від 01.03.2019 року. Дата початку заходу та дата закінчення заходу: 07.03-15.03.2019 року, тип заходу: позаплановий, вид заходу: перевірка, підстава для здійснення заходу: звернення ОСОБА_4 від 20.02.2019 року.

З акту №10/02.4-22 від 07.03.2019 року вбачається, що 07.03.2019 року о 13 годині 25 хвилин державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища державної екологічної інспекції Центрального округу Бублик Н.Є. у присутності інспектора роти № 2 УПП лейтенанта поліції Мажуні М.Д. не допущено на територію УЖКГ для здійснення позапланової перевірки по зверненню ОСОБА_4 щодо дотримання природоохоронного законодавства, яку необхідно провести відповідно до направлення від 01.03.2019 року №07-01-04-179 на проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства .

У звязку з наведеним 07.03.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Бублик Н.Є. складено протокол № 001352 стосовно ОСОБА_1 за ст.188-5 КУпАП, згідно якого 07.03.2019 року о 13 годині 25 хвилин останній не виконав законних розпоряджень, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони природного навколишнього середовища , використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, вчинення перешкод для виконання покладених на них обовязків, а саме не допустив до проведення перевірки.

В протоколі в графі «особа, яка вчинила адміністративне правопорушення» наявний підпис ОСОБА_6, в графі про ознайомлення з правами, визначеними ст. 286 КУпАП, та отримання другого екземпляра протоколу: від підпису відмовився. (а.с.50).

Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Бублик Н.Є. №28/02.4-24 від 07.03.2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 765, 00 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог , суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем дотримано свого обов`язку щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності прийнята повноважним органом, з дотриманням вимог КУпАП при розгляді справи.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову , виходячи з наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначені Законом України «Про охорону навколишнього середовища».

Стаття 20-2 Закону визначає компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить, зокрема: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про екологічну та радіаційну безпеку; г) складання протоколів про адміністративні правопорушення та розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом; ґ) пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; и) виконання відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу та властивостей викидів стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря, вод , баластних, зворотних, поверхневих, морських, вимірювання показників складу та властивостей підземних вод у пробах із спостережувальних свердловин на об'єктах, що обстежуються.

Відповідно до вимог ст.188-5 КУпАП за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків встановлена адміністративна відповідальність.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.188-5 КУпАП, полягає у невиконанні законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорони природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов'язків.

За загальним правилом, відповідно до вимог ст.254 КУпАП фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Затверджена Наказом Міністерства охорони природнього середовища України від 05 липня 2004 року № 264 Інструкція з оформлення Державною екологічною інспекцією України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, чітко встановлює порядок складання Протоколу та необхідні дані, які вносяться до нього та є обов'язковими складовими, що в наступному служить для законного та правильного накладення адміністративного стягнення на винну особу (розділ II Інструкції).

Так, відповідно до п.2.4, п.2.8 Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, при складанні Протоколу вказується частина статті та стаття КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії. У Протоколі обов'язково зазначаються:дата і місце його складання (число, місяць і рік складання Протоколу, найменування населеного пункту, де його складено); посада, прізвище, ім'я, по батькові посадової особи, яка склала Протокол; відомості про особу порушника, а саме: прізвище, ім'я, по батькові;число, місяць, рік та місце народження; сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації); фактичне місце проживання (поштова адреса); місце роботи (повна назва підприємства без застосування абревіатур та його поштова адреса) або навчання особи, а якщо особа не працює, то про це робиться відмітка; відомості щодо заробітної плати (у разі наявності інформації); посада особи, що вчинила порушення (для посадових осіб); паспорт (серія, номер, ким і коли виданий) або інший документ, що посвідчує особу; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення повинна бути описана таким чином, щоб вона найточніше відповідала термінології, що вживається у законах України, які передбачають відповідальність;нормативно-правові акти, які передбачають відповідальність за вчинене правопорушення (з обов'язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо); прізвища, ім'я та по батькові, адреси свідків, якщо вони є. У Протоколі може зазначатися як домашня адреса, так і адреса службової особи або контактний телефон, за яким їх можна викликати; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи (відомості про наявність актів обстеження підприємств, установ, організацій і об'єктів, відмітки про наявність документів та речей, які слугують доказами в справі, тощо); заподіяна матеріальна шкода (у разі наявності); відмітка про отримання особою, яка вчинила адміністративне правопорушення, другого екземпляра Протоколу. При складанні Протоколу слід чітко та розбірливо викладати всі відомості, передбачені формою Протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення, які саме речі, предмети і документи вилучені за фактом виявленого порушення, їх індивідуальні ознаки, кількість, номери тощо.

У ч.1 ст.277 КУпАП та п.3.2. Інструкції закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 188-5 КУпАП, обов'язково складається протокол про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні ч.1 ст.276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Додатковим підтвердженням такої позиції є зміст бланку протоколу про адміністративне правопорушення (затверджено Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.07.2004 року №264) в частині щодо місця розгляду справи, де передбачено вказівку на адресу органу Державної екологічної інспекції України, в якому має відбутися розгляд справи.

Таким чином, дана справа повинна була розглядатися за адресою місцезнаходження Державної екологічної інспекції Центрального округу м.Полтави.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Адміністративне правопорушення, передбачено ст.188-5 КУпАП, не належить до категорії справ, в яких стягнення накладаються на місці їх вчинення.

Тобто, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.188-5 КУпАП, одразу після складення протоколу про адміністративне правопорушення є неправомірним та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст.268 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дотримання наведених правил є передумовою належного розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто в порядку передбаченому КУпАП.

Колегією суддів встановлено, що 07.03.2019 року державним інспектором складанено у відношені ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 9-00год 12.03.2019р.

При цьому , того ж дня 07.03.2019р. державним інспектором у відношенні ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 28/02.4-24.

Тобто , відповідачем не забезпечено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності бути присутньою при її розгляду, в тому числі заявляти клопотання , давати пояснення тощо.

Відповідно до вимог ч.2, 3 ст.7 КУпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вказані порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності є суттєвими, оскільки фактично обмежили позивача повноцінно приймати участь у розгляді адміністративної справи, захищати свої права та інтереси, користуватися професійною правничою допомогою.

Постанова та протокол були винесені у вкрай стислий термін - протягом одного дня, що унеможливило вчинення позивачем будь-яких підготовчих дій для захисту своїх прав та інтересів під час провадження у справі (збір та підготовка доказів, залучення захисника, перекладача тощо).

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, порушено порядок розгляду та вирішення справи, а твердження позивача відповідачем не спростовані, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено з порушенням порядку розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Колегія суддів зауважує, що рішення про наявність або відсутність в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами КУпАП приймає відповідний інспектор на підставі виявлення та вивчення всіх обставин, що впливають на якість такого рішення, та при безумовному дотриманні порядку/процедури його прийняття.

Отже, колегія суддів не погоджується з думкою позивача про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, що порушена відповідачем по відношенню до нього. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що докази, які надані позивачем суду першої інстанції, безумовно не посвідчують ту обставину, що він не порушував вимоги ст.188-5 КУпАП.

Оскільки означені обставини судом першої інстанції залишені поза увагою та цим обставинам не надана належна правова оцінка, колегія суддів приходить до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення, що порушена відповідачем по відношенню до позивача за фактом скоєння ним правопорушень відповідальність за які передбачена ст.188-5 КУпАП, підлягає направленню на новий розгляд до відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Згідно з п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 26.06.2019 року по справі № 554/2281/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену державним інспектором з охорони навколишнього середовища Центрального округу Бублик Н.Є., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.188-5 КУпАП у виді штрафу в розмірі 765, 00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення, порушене по відношенню до ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.188-5 КУпАП направити на новий розгляд державному інспектору з охорони навколишнього середовища Центрального округу Бублик Н.Є.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош