Справа № 604/971/17
Суддя: Сташків Н. Б.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/971/17
Провадження № 2-ар/604/1/19
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року смт.Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сташківа Н.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду від 22 січня 2018 року по адміністративній справі № 604/972/17за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії щодо порядку виплати недотриманої пенсії по перерахунку із 01 січня 2016 року, а саме роз`яснити чи слід виплачувати недоотриману пенсію по перерахунку одноразово повну суму заборгованості не враховуючи постанову КМУ № 103, або слід дотримуватись порядку виплати, встановленого постановою КМУ № 103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Підволочиського районного суду від 22 січня 2018 року його позов задоволено, визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (юридична адреса: вул. Майдан Волі, 3, м. Тернопіль; Код ЄДРПОУ 14035769) щодо нездійснення перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області; ІПН НОМЕР_2 ), - протиправною, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. №268», та довідки № 103 від 12.05.2017 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Тернопільській області починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження строку».

24 лютого 2018 року набрала чинності постанова КМ України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб, пунктом 3 якої передбачено проведення перерахунку із 01 січня 2016 року пенсій, призначених згідно із Законом № 2262 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень 2016 року відповідно до ПКМ України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій,підвищень,індексацій, цільової грошової допомоги,пенсії за особливі заслуги перед Україною,що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року. Сума перерахованої пенсії для виплати з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування із державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 р, - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2017 р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Відповідач зробив перерахунок пенсії із 01 січня 2016 року, але виплату заборгованості проводить посилаючись на пункт 3 постанови КМУ №103 та на те, що у рішенні не вказано, що виплату заборгованості проводити одною сумою.

Зважаючи на викладене просить заяву задовольнити.

Відповідно до частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Дослідивши подану заяву, суд зазначає наступне.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 22 січня 2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення дій - задоволено. Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (юридична адреса: вул. Майдан Волі, 3, м. Тернопіль; Код ЄДРПОУ 14035769) щодо нездійснення перерахунку призначеної пенсії ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Підволочиським РВ УМВСУ в Тернопільській області; ІПН НОМЕР_2 ) - протиправною.

Зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. №268», та довідки № 103 від 12.05.2017 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Тернопільській області починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження строку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) понесені витрати на правову допомогу в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 липня 2018 року внесено виправлення в резолютивній частині рішення Підволочиського районного суду від 22 січня 2018 року по адміністративній справі №2а-604/4/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення дій, а саме: абзац третій викладено в такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. №268», та довідки № 103 від 12.05.2017 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Тернопільській області, починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження строку».

Згідно частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України).За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Відповідно до правової позиції, викладеної Вищим адміністративним судом України у постанові від 06.05.2010 року, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Зі змісту рішення Підволочиського районного суду від 22 січня 2018 року не вбачається того, що воно є незрозумілим або його важко чи неможливо виконати внаслідок неясності резолютивної частини.

Крім того, в заяві про роз`яснення судового рішення відповідач просить роз`яснити не рішення суду, а порядок його виконання, що, на переконання суду, призведе до зміни змісту судового рішення.

Встановлення способу виконання судового рішення із зазначенням порядку виплати недоотриманої пенсії при виконанні судового рішення, не є роз`ясненням судового рішення, в розумінні норм КАС.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 22 січня 2018 року не підлягає задоволенню.

Разом із тим, суд вважає за необхідне зазначити, що встановлення Кабінетом Міністрів України відповідного порядку виплати перехованих пенсій не скасовує та жодним іншим чином не впливає на наявність права позивача на перерахунок та виплату перерахованої пенсії.

Крім того, суд також зауважує на те, що надходження матеріалів від органу проходження служби так само як і особиста заява особи є приводом для початку процедури вирішення питання про перерахунок пенсії та подальшої її виплати, а отже породжує обов`язок відповідача на проведення зазначеного перерахунку та виплат. Зазначений обов`язок у відповідача виник, а строк, протягом якого відповідач повинен був виконати зазначений обов`язок закінчився до прийняття Постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 та Постанови КМУ від 22.08.2018 № 649.

Суд також враховує інститут дії закону в часі, а саме, можливість впливу на права позивача того, що Постанови № 103 та № 649 не існували на момент виникнення спірних правовідносин. Так, у Рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, в ситуації з перерахунком пенсії таке право може ґрунтуватися лише на положеннях чинного на день звернення із заявою про перерахунок пенсії законодавства та не може ґрунтуватися на законі, який втратив/не набрав чинності.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10 липня 2018 року у справі 296/2634/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 372/2701/16-а, від 05.04.2019 у справі №809/248/18.

Відтак, оскільки постанова № 103 прийнята 21 лютого 2018 року, то її положення щодо виплати нарахованих за минулий період пенсій не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, так як вони виникли до прийняття цього нормативного-правового акта, а тому підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення у позивача права на перерахунок та виплату пенсії.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, при здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23 грудня 2015 року, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947 від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету міністрів України від 09 березня 2006 р. №268», та довідки № 103 від 12.05.2017 р. про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2016 року, яка виготовлена Ліквідаційною комісією УМВС України в Тернопільській області починаючи з 1 січня 2016 року без обмеження строку,- не повинно враховувати положення Постанови № 103 та Постанови № 649 від 22.08.2018 та повинно здійснити виплату пенсійних виплат за рішенням Підволочиського районного суду від 22 січня 2018 року, що набрало законної сили, одним платежем.

Керуючись положеннями статей 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя підпис

копія вірна:

Суддя Сташків Н.Б.