Справа № 335/4444/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

27 серпня 2019 року (о 17 год. 45 хв.)Справа № 335/4444/19 ЗП/280/75/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В. за участю секретаря судового засідання Стовбур А.Ю., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.72, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла справа №335/4444/19 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (головуючий суддя Соляник А.В.) від 22.04.2019 дана адміністративна справа передана в порядку п. 2 ч. 1 ст.29 КАС України за підсудністю на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 65-В).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, справа №335/4444/19 (ЗП/280/75/19) передана на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Калашник Ю.В.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що маючи встановлений законом вік для оформлення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, відповідний стаж та наявність належних записів у трудовій книжці, 25.02.2019 позивач звернувся до Центрального об`єднаного управління пенсійного фонду України у м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пільгової пенсії, проте, своїм рішенням від 05.03.2019 №24/591/05 відмовив йому у призначенні пільгової пенсії посилаючись на відсутність необхідного стажу роботи, для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2. Так, згідно із записами трудової книжки позивача ( НОМЕР_2 ), стаж роботи починається з 01.09.1979 по теперішній час. Відтак, стаж роботи позивача складає 40 років, із них 28 років стажу роботи зі шкідливими умовами праці, Таким чином, спеціальний стаж для оформлення пільгової пенсії за Списком №2 станом на 25.02.2019 (на час звернення до органів ПФУ) складає 28 років. Відповідними витягами з наказів від 25.05.1995 № 73, від 06.04.2001 № 160, від 20.03.2006 № 73, від 17.03.2011 №131 підтверджується проведення атестації робочого місця позивача за умовами праці машиністу крану, та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. Записи в трудовій книжці позивача чітко зазначають професію, розряд та робоче місце. Професія машиніста крану (кранівника), за якою працює позивач передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (розділ III підрозділ 2а код 2040200-а-13790 позиція 3.2а. Професія позивача чітко визначена Списком № 2 та його робочим місцем є залізо-дорожній кран, в кабіні якого позивач перебуває безпосередньо та упродовж всієї робочої зміни та виконує свої трудові обов`язки. Це робоче місце містить перелік шкідливих та небезпечних виробничих факторів, що підтверджено відомостям, які відображені в медичній картці позивача, який підлягає періодичному медичному огляду. Таким чином, за наявності вказаних документів, надання будь-яких додаткових довідок на підтвердження права на пільгове забезпечення, чинним законодавством не передбачено. Враховуючи, що загальний і спеціальний стаж позивача повністю підтверджений належними документами, позивач вважає протиправною відмову відповідача у зарахуванні йому стажу роботи по професії машиніста крану за період з 22.03.1991 по теперішній час, який дає право на призначення та оформлення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, а тому звернувся до суду із вимогами про визнання протиправними вищезазначені дії та зобов`язання відповідача зарахувати в пільговий стаж за Списком № 2 періоди його роботи по професії машиніста крану на ВАТ «Запоріжсталь» з 22.03.1991 по теперішній час та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 починаючи з дня звернення із заявою до відповідача.

Ухвалою суду від 08.07.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 22.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

07.08.2019 до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшов відзив на позов (вх. № 32708), в якому зазначає, що у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою від 25.02.2019 та необхідними документами для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розглянувши заяву позивача та надані документи, Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя винесено рішення від 05.03.2019 №24/591/05 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Так, відповідачем було встановлено, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , що його загальний страховий стаж становить: 36 років 1 місяць 20 днів. Але у зв`язку з тим, що у позивача відсутні відомості про результати атестації робочих місць, професій у трудовій книжці на ПАТ «Запорізькому металургійному комбінаті «Запоріжсталь» та у зв`язку з відсутністю довідки, підтверджуючої пільговий характер умов праці та уточнюючої довідки на вищезазначеному підприємстві, відповідачем неможливо визначити пільговий характер роботи, тому періоди роботи на ПАТ «Запорізькому металургійному комбінаті «Запоріжсталь» не можуть бути зараховані до пільгового стажу ОСОБА_1 Аналогічну думку було викладено і колегією Верховного Суд у постанові від 11.07.2019 у справі № 336/3067/17 К/9901/18286/18, в якій зазначено, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 необхідно підтвердити пільговий характер умов праці, уточнюючою довідкою підприємства, саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день. Таким чином, колегія Верховного Суду у постанові від 11.07.2019 чітко зазначає, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу необхідно надати всі документи передбачені чинним законодавством. У тому випадку, коли позивачу відмовлено у наданні необхідних документів для підтвердження пільгового стажу на даному підприємстві, то він має можливість скористатися своїм правом на судовий захист пред`явивши позов до підприємства щодо видачі відповідних документів та повторно звернутися до відповідача з метою реалізації права на пенсію з наданням повного переліку документів відповідно до законодавства при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Зауважує, що для підтвердження періоду роботи на пільгових умовах з 22.03.1991 по теперішній час на ПАТ «Запорізький комбінат «Запоріжсталь», позивачем не було надано довідки уточнюючої пільговий характер робіт, довідки про фактично відпрацьований час позивачем в шкідливих умовах праці та виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці. Записи в трудовій книжці позивача не містять інформації, необхідної для підтвердження пільгового характеру робіт за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці. Тому, враховуючи наведене, управління правомірно відмовило позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням вищезазначеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Письмових пояснень щодо позову від представника третьої особі не надходило.

Ухвалою суду від 20.08.2019 здійснено процесуальне правонаступництво первинного відповідача - Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Частиною 3 ст. 263 КАС України встановлено, що у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Частиною 2 ст. 263 КАС України визначено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 з 19.10.1989 по теперішній час працює на ПрАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 24.08.1989 позивач у вказаний період працював за наступними посадами:

- з 19.10.1989 (запис № 12) прийнятий стропальником 4 розряду в цех ремонту рухомого складу Служби підйомно-транспортних механізмів Управління залізо-дорожнього транспорту;

- з 22.03.1991 (запис № 13) переведений в тому самому цеху машиністом дизель-електричного залізничного крану 5 розряду;

- з 23.06.1998 (запис №15) переведений в тому самому цеху машиністом крана (крановиком) 6 розряду та працює по теперішній час.

25.02.2019 позивач звернувся до Центрального об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 2 відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши до неї належним чином оформлену трудову книжку, копію паспорту та ідентифікаційного коду, копію військового квитка, копію диплому про навчання, архівну довідку про стаж від 23.08.1989 № А/1284, надана Запорізьким автомобільним заводом «Комунар».

Рішенням Центрального об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя № 24/591/05 від 05.03.2019 позивачу було відмовлено у призначенні пільгової пенсії за Списком № 2, у зв`язку з відсутністю відомостей про результати атестації робочих місць професії, зазначеній у трудовій книжці ОСОБА_1 на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та з відсутністю довідки, підтверджуючої пільговий характер робіт гр. ОСОБА_1 на цьому підприємстві неможливо визначити пільговий характер роботи, тому періоди роботи на ПАТ «Запорізькому металургійному комбінаті «Запоріжсталь» не можуть бути зараховані до пільгового стажу ОСОБА_1 (а.с.14).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу стажу роботи на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» з 22.03.1991 по теперішній час протиправними, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За вимогами п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць - чоловіки, після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, у якому працювала особа зі шкідливими і важкими умовами праці. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» є виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Верховний Суд України у постановах від 10.03.2015 (справа № 21-51а15), від 10.09.2013 (справа № 21-183а13), від 02.12.2015 (справа № 21-1329а15) висловлював правову позицію стосовно відсутності законних підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Верховний Суд підтримав таку позицію у своїх постановах від 23.01.2018 (справа 732/2003/14), від 30.01.2018 (справи №506/384/17, №462/1675/14-а), від 27.03.2018 (справа №130/1417/17) тощо.

Разом з цим, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.07.2019 у справі № 336/3067/17.

У відповідності до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

За приписами п. 10 цього ж Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

При цьому, під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

Пунктом 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162, встановлено, що у графі 3 трудової книжки пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників - відповідно до найменувань професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - у відповідності з найменуваннями посад, зазначених у Єдиній номенклатурі посад службовців, або у відповідності зі штатним розкладом.

Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110, встановлено, що у графі 3 трудової книжки «Відомості про роботу» пишеться: «прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Суд звертає увагу, що даних трудової книжки у даному випадку недостатньо, оскільки пенсія відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону 1788-XІІ призначається працівникам за умови їх зайнятості на відповідних роботах повний робочий день, що необхідно встановити.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача, в ній відсутні відомості, які б свідчили про зайнятість позивача у період роботи на ПАТ «Запорізькому металургійному комбінаті «Запоріжсталь» повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. В трудовій книжці позивача також відсутні відомості щодо найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення за спірний період його роботи.

Тобто, відомості про роботу позивача у період його роботи на ПАТ «Запорізькому металургійному комбінаті «Запоріжсталь» зазначені у його трудовій книжці не можуть підтвердити факт його роботи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Суд зауважує і про те, що віднесення посади, яку займав позивач до списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 не свідчить про наявність у позивача права на пільгову пенсію, оскільки не звільняє від врахування інших умов встановлених статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі відмови роботодавця надати його працівнику довідку, яка підтверджує пільгових характер роботи, така особа в має можливість скористатись своїм правом на судовий захист у іншому процесі (цивільному), пред`явивши позов до Товариства щодо видачі відповідної довідки.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.07.2019 у справі № 336/3067/17. Так, Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у вищезазначеному рішенні зазначила, що для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 необхідно підтвердити пільговий характер умов праці, уточнюючою довідкою підприємства, саме про зайнятість в шкідливих та важких умовах праці повний робочий день.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б, ), третя особа: Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд.72, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.08.2019.

Суддя Ю.В. Калашник