Справа № 480/3236/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
21 серпня 2019 р. Справа № 480/3236/19
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Савицька Н.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, треті особи: ПАТ КБ «Приват Банк», Сумський обласний державний нотаріальний архів про зняття арешту,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовом до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, треті особи: ПАТ КБ «Приват Банк», Сумський обласний державний нотаріальний архів, і просять суд зняти арешт на житловий будинок № 61 по вул. Мічуріна в м. Конотопі, накладений на підставі постанови АА № 167187 від 14.09.2005 Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 2406120 від 20.09.2005, посвідчений Конотопською міською державною нотаріальною конторою, шляхом вилучення запису № 2406120 з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.
Вивчивши зміст позовної заяви та дослідивши додані до неї матеріали, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.
Частинами 1, 2 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.
За визначеннями, наведеними у пунктах 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України:
- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір;
- публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.
- суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправною та зобов'язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.
Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Частинами 1, 3 статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.
Як встановлено зі змісту позовної заяви, позивачі просять суд зняти арешт з житлового будинку № 61 по вул. Мічуріна в м. Конотопі, накладений на підставі постанови АА № 167187 від 14.09.2005 Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, водночас не оскаржують будь-яких рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця, якими порушено їх права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вони звернулися до суду.
При цьому, позивачі зазначають, що вказане обтяження обмежує їх законні права та позбавляє можливості повною мірою розпоряджатися власністю.
Порядок зняття арешту з майна, накладеного у виконавчому провадженні, врегульований статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частин 1, 2 цієї статті особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Частиною 3 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
У частині 4 статті 59 України "Про виконавче провадження" наведений перелік підстав для зняття державним виконавцем арешту з майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні. Ці підстави застосовуються виконавцем у випадках незавершеного виконавчого провадження.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, як це передбачено частиною 5 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до частин 1, 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З огляду на те, що підставою накладення арешту слугувала постанова АА № 167187 від 14.09.2005 Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в порядку виконання виконавчих документів, при вирішенні питання поширення юрисдикції адміністративного суду на цей спір, слід застосовувати приписи частини 1 статті 74 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вказаного Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 30 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з матеріалів позову не вбачається наявності публічно-правового спору між сторонами, оскільки позивачами не оскаржуються будь-які рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи органу державної виконавчої служби.

Оскільки позивачі звернулися до суду за захистом свого цивільного права, а саме, права власності на майно, то юрисдикція адміністративних судів, що встановлена статтею 19 КАС України, на цей спір не поширюється. Справа за таким позовом має розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Стосовно повернення судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Згідно із квитанціями від 16.08.2019 № 0.0..1 та № 0.0..1 при поданні позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплатили судовий збір у загальному розмірі 1536,80 грн, по 768,40 грн кожна.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне повернути позивачам судовий збір, сплачений при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 143, 170, 248, 256, 294, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, треті особи: ПАТ КБ «Приват Банк», Сумський обласний державний нотаріальний архів про зняття арешту.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається, та така справа має розглядатись у порядку цивільного судочинства.

Повернути ОСОБА_1 (вул. Мічуріна, 61, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України (отримувач - УК у м. Сумах/м. Суми/22030101, МФО 899998, банк отримувача Державне казначейство України, , рахунок 4030) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп, сплачений при поданні позову згідно квитанції від 16.08.2019 № 0.0..1.

Повернути ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 41600, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з Державного бюджету України (отримувач - УК у м. Сумах/м. Суми/22030101, МФО 899998, банк отримувача Державне казначейство України, , рахунок 4030) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., сплачений при поданні позову згідно квитанції від 16.08.2019 № 0.0..1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.В. Савицька