Справа № 369/3016/19
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/3016/19
Провадження № 2-а/369/121/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.07.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Бондар О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, інспектора лейтенанта поліції першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції у м. Києві Коміренко Дмитра Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві, Інспектора лейтенанта поліції першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції у м. Києві Коміренко Д.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що 01 березня 2019 року близько 19 год. він рухався в щільному потоці машин на власному автомобілі «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві по Броварському проспекті, зі швидкістю руху 60-50 км/год.

Під час руху позивач був зупинений інспектором лейтенантом поліції першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_2 Д.В., який попросив надати йому документи для перевірки. В подальшому інспектор повідомив про порушення правил дорожнього руху «перевищення швидкості».

Позивач посилався на те, що правил дорожнього руху він не порушував, вважає постанову інспектора неправомірною.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ № 95514 від 01 березня 2019 року.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, розгляд справи просив проводити за його відсутності.

У судовому засіданні представники відповідачів не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. До суду від представника відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, та просив відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором лейтенантом поліції першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції у м. Києві Коміренко Д.В.було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 95514 від 01 березня 2019 року.

Згідно вказаної постанови встановлено, що 01.03.2019 року о 18 год. 07 хв., водій ОСОБА_1 , рухаючись в м. Києві по Броварському проспекту, № 42 зі швидкістю 107 км/год, де в населеному пункті дозволена максимальна швидкість руху 50 км/год, чим перевищив дозволу швидкість на 57 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TRU CAM 001148, чим порушив п. 12 ПДР України. Порушення швидкісного режиму в населених пунктах дозволено зі швидкістю не більше 50 км/год. За вказане кримінальне правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно постанови серії ЕАВ № 95514 від 01 березня 2019 року на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн..

Слід зазначити, що правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти або 50 штрафних балів. неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновками експертів та показань свідків. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 69 КУпАП України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008. «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У поданому до суду відзиві на адміністративний позов представник відповідача посилався на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості «TruCam LTI 20/20 ТC 001148». Справу про адміністративне правопорушення щодо порушення позивачем 01.03.2019 року вимог п. 12.4 ПДР України, що виразилось у перевищенні встановлених обмежень швидкості більш ніж на 50 км. Було розглянуто інспектором на місці вчинення адміністративного правопорушення. Перед початком розгляду справи інспектором було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Лазерний вимірювач швидкості «TruCam LTI 20/20 ТC 001148» отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 «TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки з номером У3197-12. Встановивши факт чинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП інспектором поліції було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 ..

Разом з тим, слід зазначити, що судом було оглянуто оптичний диск «DVD-R» із відеозаписом здійсненим за допомогою приладу «TruCam LTI 20/20 ТC 001148». Однак на вказаному відео не можливо встановити, який автомобіль рухався на даному відео, номерні знаки автомобіля не відображаються, саме відео є не чітким.

Дослідивши надані відповідачем докази судом не встановлено, що саме позивачем ОСОБА_1 були порушені Правила дорожнього руху України.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст. 77 КАС України суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 95514 від 01 березня 2019 року підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 122, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 72, 77, 242, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора лейтенанта поліції першого батальйону третьої роти Управління патрульної поліції у м. Києві Коміренка Дмитра Васильовича серії ЕАВ № 95514 від 01 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.