Справа № 520/6930/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питання забезпечення адміністративного позову

"22" серпня 2019 р. № 520/6930/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові заяву представника позивача про забезпечення позову від 21.08.2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 директора ЗОШ І-ІІІ №4 (4 АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 кв. АДРЕСА_3 ) до Первомайської міської ради Харківської області (проспект 40 років Перемоги, 1, м. Первомайський, Харківська область, 64102), треті особи на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 ), третя особа на стороні відповідача - Відділ освіти виконавчого комітету Первомайської міської ради (код ЄДРОПУ 23750063, 64102, Харківська обл., м. Первомайський, Мікрорайон-1/2, буд. 19А) про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 директора ЗОШ І-ІІІ №4, в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Первомайської міської ради, яка полягає у недотриманні обов`язку оприлюднити проект рішення Первомайської міської ради № 1272-60/7 Про реорганізацію шляхом приєднання Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області до Первомайської ЗОШ І-ІІІ №7 Первомайської міської ради Харківської області у встановлений законом 20-денний термін, протиправною;

- скасувати рішення Первомайської міської ради № 1272-60/7 Про реорганізацію шляхом приєднання Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області до Первомайської ЗОШ І-ІІІ №7 Первомайської міської ради Харківської області.

06.08.2019 року ухвалою Харківського окружного адміністративного суду заяву представника позивача адвоката Михайлова В.Л. про забезпечення позову у справі задоволено частково:

- зупинено дію рішення 60 сесії 7 скликання Первомайської міської ради від 25.06.2019 року № 1272-60/7 "Про реорганізацію шляхом приєднання Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області до Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 Первомайської міської ради Харківської області".

- заборонено Первомайській міській раді Харківської області (64102, Харківська область, м. Первомайський, проспект 40 років Перемоги, 1, ) вчиняти дії, спрямовані на проведення реорганізації ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області шляхом її приєднання до Первомайської ЗОШ І-ІІІ ступенів №7 Первомайської міської ради Харківської області.

- у задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду 21.08.2019 р. представником позивача адвокатом Михайловим В.Л. було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- зупинити дію РІШЕННЯ Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області №165 від 19 серпня 2019 року «Про виконання вимог Ухвал адміністративного суду про забезпечення адміністративного позову щодо зупинення дії рішень Первомайської міської ради Про реорганізацію ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 та №1»;

- зупинити дію НАКАЗУ №255 Відділу освіти Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області №255 від 19 серпня 2019 року « Про тимчасове перенесення освітнього процесу в Первомайській ЗОШ І-ІІІ ст. №1 і Первомайській ЗОШ І-ІІІ ст. №4»;

- зобов`язати Первомайську міську раду Харківської області, здійснити заходи щодо відновлення водопостачання ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області;

- заборонити Первомайській міській раді Харківської області, виносити акти (накази, розпорядження) спрямовані на відключення ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області, від комунальних мереж міста, а також вчиняти інші дії спрямовані на перешкоджання діяльності освітнього закладу;

- зобов`язати Первомайську міську раду Харківської області, включити Первомайську ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області, до огляду готовності закладів освіти, та провести відповідний огляд;

- зобов`язати Первомайську міську раду Харківської області, забезпечити належну організацію освітнього процесу у Первомайській ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області.

Дані вимоги мотивовані доводами про те, що вказаний спосіб забезпечення позову, є достатнім для захисту оспорюваних прав позивача з огляду на те, що виконавчим комітетом Первомайської міської ради видано РІШЕННЯ № 165 від 19 серпня 2019 року, яким серед іншого передбачено:

- п.2.3. на час дії ухвали суду про забезпечення адміністративного позову, перенести освітній процес до наступних закладів загальної середньої освіти:

-1-3 класи Первомайської ЗОШ І-ІІІ ст.№4 Первомайської міської ради Харківської області до Первомайської гімназії №5 Первомайської міської ради Харківської області;

-4-11 класи Первомайської ЗОШ І-ІІІ ст.№4 Первомайської міської ради Харківської області до Первомайської ЗОШ І-ІІІ №7 Первомайської міської ради Харківської області всупереч ухвалі Харківського адміністративного суду від 06.08.2019р. по справі №520/6930/19.

Наказом відділу освіти виконавчого комітету Первомайської міської ради №255 від 19.09.2019 року, п. 3 передбачено перенесення освітнього процесу в Первомайській ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 до інших закладів освіти міста. Пунктом 5.3 передбачено здійснення перенесення освітнього процесу згідно рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 19.09.2019 року № 165.

Вважає, що ігнорується ухвала про забезпечення позову у справі № 520/6930/19:

- відключено водопостачання та тепло освітнього закладу з 01 серпня 2019 року;

- огляд та прийом школи до нового навчального року та акти/дозволи на освітню діяльність навчальних кабінетів та їдальні - не проведено;

- освітній процес у 2019/2020 навчальних роках - під загрозою;

- існує дуже велика імовірність настання негативних наслідків, які матимуть невідворотній характер.

Розглянувши доводи заяви, перевіривши обґрунтованість таких доводів долученими до матеріалів позову документами, суддя виходить з наступних підстав та мотивів.

Правовідносини з приводу забезпечення адміністративного позову унормовані Главою 10 розділу І КАС України.

Так, згідно з ч.1 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

З положень наведеної норми кодексу в кореспонденції з положеннями ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України слідує, що розглядаючи питання про забезпечення позову, необхідно, з урахуванням доказів, наданих особою на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

При цьому, розв`язуючи заяву (клопотання) про забезпечення позову, суд не має права вирішувати наперед ті питання, котрі стосуються суті заявлених вимог, тобто входити до оцінки обставин, котрі є предметом доказування по справі.

Суддя зазначає, що жодних переконливих доводів на підтвердження існування у спірних правовідносинах підстав для вжиття заходів забезпечення позову (окрім самого лише твердження про необхідність забезпечити позов), заява не містить, що не дозволяє судді дійти до обґрунтованого висновку про існування в даному випадку передбачених ст. 150 КАС України обставин.

Так, згідно ч. 3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

У ч. 2 ст. 141 Конституції України територіальні громади на основі загального, рівного, прямого виборчого права обирають шляхом таємного голосування відповідно сільського, селищного, міського голову, який очолює виконавчий орган ради та головує на її засіданнях.

Статус голів, депутатів і виконавчих органів ради та їхні повноваження, порядок утворення, реорганізації, ліквідації визначаються законом (ч. 4 ст. 141 Конституції України).

Виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами (ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР, далі Закон № 280/97)

За ч. 1 ст. 11 Закон № 280/97 виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з ч.ч. 3-5 Закону № 280/97 виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

До складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради входять також за посадою секретар відповідної ради, староста (старости).

Очолює виконавчий комітет сільської, селищної, міської ради відповідно сільський, селищний, міський голова, районної у місті ради - голова відповідної ради. У виконавчому комітеті сільської ради функції секретаря виконавчого комітету за рішенням ради може здійснювати секретар відповідної ради.

Отже, перш за все, виконавчий комітет чинним законодавством визначений як орган.

За приписами ч.ч. 1-4 ст. 54 Закону № 280/97 сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад. Організаційні засади реалізації повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо здійснення державної регуляторної політики визначаються Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відділи, управління та інші виконавчі органи ради є підзвітними і підконтрольними раді, яка їх утворила, підпорядкованими її виконавчому комітету, сільському, селищному, міському голові, голові районної у місті ради.

Керівники відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради призначаються на посаду і звільняються з посади сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради одноособово, а у випадках, передбачених законом, - за погодженням з відповідними органами виконавчої влади.

Положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Пунктом 1.1. Примірного положення про відділ (управління) освіти виконавчого комітету міської ради, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки, від 01.04.2003 р. № 192 (далі Положення № 192) відділ (управління) освіти виконавчого комітету міської ради (далі - відділ (управління) освіти) є структурним підрозділом виконавчого органу міської ради, який утворюється міською радою, та є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, і підпорядковується виконавчому комітету міської ради та міському голові, а з питань здійснення делегованих йому повноважень підконтрольний управлінню освіти і науки відповідної обласної державної адміністрації (Міністерству освіти Автономної Республіки Крим).

Відділ (управління) є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п. 1.4. Положення № 192)

З аналізу вказаних вище норм, суд відзначає, що виконавчий комітет, відділ освіти та міська рада є окремими суб`єктами права, які виконують функції в межах визначених законом повноважень.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 4 КАСУ зазначено, що відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Тобто, відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила його право, свободу чи інтерес і повинна усунути це порушення або його наслідки чи відшкодувати шкоду.

За загальним правилом, відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, що є природно, адже завдання адміністративного судочинства полягає у захисті прав, свобод та інтересів осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Термін суб`єкт владних повноважень означає органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх службових чи посадових осіб, а також інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, зокрема й на виконання делегованих повноважень. Суб`єктами владних повноважень можуть бути не лише органи, їхні посадові чи службові особи, а й підприємства, установи та організації і навіть фізичні особи, якщо їм делеговано певні владні управлінські повноваження, тобто ним не обов`язково може бути навіть юридична особа.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову по справі від 21.08.2019 року, суд відзначає, що означені представником позивача в заяві рішення та наказ прийняті іншими суб`єктами права ніж відповідач.

Окрім того, зазначені рішення виходять за межі позовних вимог позивача по справі.

Додатково суд зважає на правовий висновок постанови Верховного Суду від 08.08.2019р. по справі №826/12319/18 (касаційне провадження №К/9901/67074/18) з приводу застосування ст.ст.150 і 151 КАС України, де указано, що "Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.

Відповідно до ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч.2 ст.150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (п. 5. ч. 3 ст.151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними".

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання, що заявлені вимоги виходять за межі позовних вимог, не пов`язані із предметом оскарження, та у перших двох випадках направленні на забезпечення щодо рішень інших владних суб`єктів в той час, коли предметом є бездіяльність та рішення ради.

Щодо вимоги заяви позивача заборонити виносити акти (накази, розпорядження) спрямовані на відключення ЗОШ І-ІІІ ступенів №4 Первомайської міської ради Харківської області, від комунальних мереж міста, а також вчиняти інші дії спрямовані на перешкоджання діяльності освітнього закладу, то суд відзначає, що такий вид забезпечення не передбачений приписами КАСУ.

Отже, подана заява не доводить існування явної та очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, так і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим у майбутньому, після достовірного встановлення усіх обставин справи.

Відтак, у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, 150, 154, 241-243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про забезпечення позову від 21.08.2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 директора ЗОШ І-ІІІ №4 (4 АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , кв. АДРЕСА_3 ) до Первомайської міської ради Харківської області (проспект 40 років Перемоги, 1, м. Первомайський, Харківська область, 64102), треті особи на стороні позивача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_6 ), третя особа на стороні відповідача - Відділ освіти виконавчого комітету Первомайської міської ради (код ЄДРОПУ 23750063, 64102, Харківська обл., м. Первомайський, Мікрорайон-1/2, буд. 19А) про визнання бездіяльності протиправною та скасування рішення - залишити без задоволення.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повна ухвала складена 22 серпня 2019 року.

Суддя Бадюков Ю.В.