Справа № 520/2969/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

20 серпня 2019 р. № 520/2969/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Єрьомкіній К.І.,

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1 .,

представника відповідача - Соіч Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ) про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України № 821/Ш/99-99-13-02-03-14/ІПК від 28.02.19 року; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову позивач посилається на наявність в нього як у асоційованого члена СТ "ЖБК "Авантаж" корпоративних прав, внаслідок чого позивач посилається на неправильність наданої оскаржуваної податкової консультації щодо наявності обов`язку сплати податків.

Відповідач надав до суду відзив, в якому проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що відносини позивача в СТ "ЖБК "Авантаж" як асоційованого члена зводяться виключно до майнових прав без права на участь в управлінні кооперативу, оскільки договір асоційованого членства не визначає прав позивача на участь в управлінні СТ "ЖБК "Авантаж".

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою суду для повного та всебічного з`ясування обставин у справі та дослідження доказів було витребувано у СТ "ЖБК "Авантаж" належним чином завірену копію статуту СТ "ЖБК "Авантаж".

Проте, станом на день винесення рішення СТ "ЖБК "Авантаж" ухвалу не виконало та витребувані документи до суду не надало.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 (далі Позивач) до ГУ Державної фіскальної служби у Харківській області було направлено звернення від 06.02.2019 року про надання індивідуальної податкової консультації (далі за текстом - Запит).

Практична необхідність в отриманні податкової консультації була зумовлена тим, що Позивач має у власності частки у Споживчому товаристві «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» і розглядає можливість їх продажу. При цьому, позивач має необхідність у визначенні порядку оподаткування доходу від продажу таких часток.

За результатами звернення позивача, ОСОБА_2 отримано від Державної фіскальної служби України (далі - відповідач або Контролюючий орган) індивідуальну податкову консультацію від 28.02.2019 року №821/111/99-99-13-02-03-14/ІПК (далі - оскаржувана консультація) від імені саме ДФС, а не ГУ ДФС в Харківській області, що свідчить про незгоду ДФС зі змістом індивідуальної податкової консультації підготовленої ГУ ДФС в Харківській області, що випливає з положень п. 52.5 ст. 52 Податкового кодексу.

В оскаржуваній консультації, відповідач, зокрема, зробив висновок, що: «... дохід отриманий фізичною особою від юридичної особи внаслідок передачі майнових прав на квартиру включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах...»

Також відповідач сформулював позицію відповідно до якої, в ситуації описаній у запиті позивача, відповідач вважає, що частка у споживчому товаристві є не корпоративним правом, а лише майновим правом на квартиру, а дохід від операції має бути класифікований як «інший дохід» (п. 164.2.20 ст. 164 Податкового кодексу).

Відповідно до статті 53 Податкового кодексу індивідуальна податкова консультація є актом індивідуальної дії. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України звернення до суду з позовом про скасування індивідуального акта (акта індивідуальної дії) є способом захисту порушеного права особи.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач є власником частки у Споживчому товаристві «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» та, відповідно до Договору асоційованого членства від 17.11.2016 (далі Договір) має статус асоційованого члена Споживчого товариства «Житлово- будівельний кооператив «Авантаж».

Відповідно до положень вказаного Договору пайщик - фізична особа, яка бере участь в статутній діяльності СТ "ЖБК "Авантаж" шляхом вступу в асоційовані члени Товариства та внесення долі для здійснення будівництва будинку.

Пай - персоніфікований майновий внесок асоційованого члена, що може бути повернений, та здійснюється шляхом передання товариству майна, в тому числі грошів, майнових прав, прав на земельні ділянки тощо з метою забезпечення фінансування будівництва або відшкодування витрат Товариства щодо будівництва квартири (нежитлового приміщення, місця для паркування, тощо), закріпленої за асоційованим членом відповідно до умов зазначеного Договору.

Як вбачається з копії Договору, позивач є пайщиком, якого прийнято в асоційовані члени товариства.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про кооперацію" у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Як вбачається з вказаної норми, асоційовані члени кооперативу не мають права ухвалюючого голосу, а права та обов`язки такого члена визначаються статутом кооперативу.

На вимогу суду СТ "ЖБК "Авантаж" копію статуту до суду не направив.

Проте, в матеріалах справи міститься договір асоційованого членства від 17.11.2016.

Пункт 1.1 вказаного Договору зазначений договір укладено з позивачем відповідно до Статуту СТ "ЖБК "Авантаж", а відтак обсяг прав та обов`язків, зазначені у вказаному договорі відповідають обсягу прав та обов`язків асоційованого члена, визначеному у Статуті СТ "ЖБК "Авантаж".

Відповідно до Розділу 3 вказаного Договору визначено перелік прав сторін.

Як вбачається з розділу 3 Договору наданий у вказаному розділі перелік не має прав управлінського характеру, в тому числі права дорадчого голосу для асоційованого члена.

Відповідно до визначеного поняття корпоративних прав, що міститься у Господарському кодексі України, який визначає корпоративні права як права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як вбачається з договору, укладеного на підставі статуту Товариства, позивачу Договором асоційованого членства не надано прав на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації.

Відтак, суд не вважає позивача таким, що має такі права.

Суд також зазначає, що участь у статутній діяльності, визначена Договором не включає в себе участь в управлінні господарською організацією, в тому числі споживчим кооперативом, оскільки статутна діяльність обумовлена метою створення кооперативу, тобто задоволення потреб - в даному випадку потреби у забезпеченні житлом, в той час як управлінська діяльність здійснюється з метою забезпечення можливості функціонування кооперативу.

Статутна діяльність кооперативу спрямована на задоволення потреб його членів (в тому числі асоційованих), управлінська діяльність кооперативу здійснюється з метою забезпечення можливості функціонування кооперативу.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про кооперацію" Статут кооперативу повинен містити такі відомості: зокрема мета створення кооперативу і вичерпний перелік видів його діяльності.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру СТ "ЖБК "Авантаж" зареєстровано наступні три види статутної діяльності: Код КВЕД 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; Код КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель; Код КВЕД 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний)., що ще раз підтверджує нетотожність понять статутної діяльності та діяльності з управління кооперативом.

Посилання позивача на те, що СТ "ЖБК "Авантаж" є споживчим товариством, а відтак його діяльність регулюється Законом України "Про споживчу кооперацію", який не визначає різниці між членами кооперативу та асоційованими членами кооперативу не беруться судом до уваги, з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 5 Законом України "Про споживчу кооперацію" основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства, є статут. У ньому визначаються порядок вступу до товариства і виходу з нього, права та обов`язки членів товариства, його органи управління, контролю та їх компетенція, порядок утворення майна товариства і розподілу прибутку, умови реорганізації і ліквідації товариства та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України.

Судом з Єдиного державного реєстру встановлено, що за організаційно-правовою формою другий відповідач є споживчим товариством, реєстрацію якого проведено 06.12.2012 року, номер запису в ЄДРПОУ 0054497.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд, скориставшись правом збирання доказів з власної ініціативи, з урахуванням ненадання СТ «ЖБК «Авантаж» на виконання ухвали про витребування доказів Сатуту СТ «ЖБК «Авантаж», а також ненадання копій зазначеного статуту сторонами, встановив наступне.

Судом з Єдиного державного реєстру встановлено, що реєстрацію СТ «ЖБК «Авантаж» проведено 06.12.2012 року, номер запису в ЄДРПОУ 0054497.

Даних про внесення змін до статуту СТ «ЖБК «Авантаж» з вказаної дати у Єдиному реєстрі не міститься.

З Рішення Господарського суду Харківської області від 19.10.2015 року у справі № 922/5085/15, яке міститься в загальному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, судом встановлено, що згідно пункту 1.1. Статуту СТ «ЖБК «Авантаж» є споживчим житлово-будівельним кооперативом, згідно з законодавством України, та утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для будівництва житла, його експлуатації, спільного господарювання та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів у житлі та його експлуатації.

Згідно пункту 2.2. Статуту СТ «ЖБК «Авантаж», цілями створення споживчого товариства є задоволення потреб його членів (асоційованих членів) у житлі шляхом будівництва, придбання та реконструкції житла та інших обєктів вбудованих в житло, передача членам споживчого товариства створених обєктів (квартир, нежитлових приміщень, паркувальних місць та інш.), відповідно до внесеної ними частки, забезпечення належної експлуатації житлових будинків, споруджених споживчим товариством.

Згідно пункту 2.5. Статуту, СТ «ЖБК «Авантаж» є неприбутковою організацією.

Згідно пункту 3.1. Статуту, СТ «ЖБК «Авантаж» членство в споживчому товаристві маже бути простим та асоційованим.

Відтак, статут Товариства вирізняє статус простого та асоційованого членів та не ототожнює їх, що спростовує твердження позивача про повноту прав члена коопреативу та відсутність різниці між асоційованим членом та простим членом кооперативу.

Суд зазначає, що поняття корпоративного права як в розумінні Господарського кодексу, так і в розумінні Податкового кодексу передбачає сукупність трьох обов`язкових складові для визначення права як корпоративного:

- особа зробила внесок у статутний фонд (майно) господарської організації;

- правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону;

- інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Позивачу Договором асоційованого членства не надано правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації, якає обов`язковою складовою для визначення права як корпоративного.

Відтак, суд дійшов висновку, що не зважаючи на наявність статусу асоційованого члена СТ "ЖБК "Авантаж" відповідно до Договору, який укладено на підставі та у відповідності із Статутом Товариства, позивачу не надано корпоративних прав, а права, що випливають з договору асоційованого членства від 17.11.2016 є майновими правами на житло.

Жодний з пунктів договору не надає позивачу будь-яких управлінських повноважень та права участі в управлінні Товариством (в тому числі права дорадчого голосу), а відтак такі права у позивача відсутні.

Вказаний договір не оскаржувався позивачем та недійсним не визнавався.

Позивач в судовому засіданні наполягав на наявності у нього як у члена споживчого кооперативу повного обсягу прав члена такого кооперативу, проте доказів на підтвердження таких тверджень до суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.80 КАС України Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивач про неможливість подати докази на підтвердження наявності в нього прав з управління кооперативом протягом розгляду справи суду не повідомив, з клопотанням про їх витребування не звертався.

Судом було вжито заходів для витребування Статуту Товариства, проте копію Статуту до суду надано не було.

З огляду на вищевикладене, спираючись на наявні в матеріалах справи докази суд вважає право позивача на участь в статутній діяльності СТ "ЖБК "Авантаж" майновим, та таким, що не підпадає під визначення корпоративного, та виходить саме з цього при вирішенні даної справи.

Як вбачається зі змісту індивідуальної податкової консультації, наданої позивачу, оскільки відповідно до положень Договору купівлі-продажу частки у споживчому товаристві «ЖБК «АВАНТАЖ» від 31.08.2018 № 31/08-18/6 фізичною особою - продавцем має відчужуватися виключно частка у споживчому товаристві, але фактично згідно з умовами Додаткової угоди до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві від 20.09.2018 № 2, відбувається перехід майнових прав на квартиру, то з метою застосування норм п. 170.2 ст. 170 Кодексу немає підстав розглядати зазначену операцію як продаж інвестиційного активу.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 14.1.90 п. 14.1 ст. 14 ПК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Кодексу, згідно з п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 якого об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Статтею 165 ПК України визначено виключний перелік доходів, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, тобто не підлягають оподаткуванню, зокрема прибуток від операцій з майном або інвестиційними активами, який не підлягає оподаткуванню згідно з відповідними положеннями цього розділу.

Відповідно до п. 170.2.8. п. 170.2 ст. 170 ПК України не підлягає оподаткуванню та не включається до загального річного оподатковуваного доходу: а) дохід, отриманий платником податку протягом звітного податкового року від продажу інвестиційних активів, якщо сума такого доходу не перевищує суму, визначену в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу; б) дохід, отриманий платником податку від продажу інвестиційних активів у випадку, визначеному підпунктами 165.1.40 та 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Договір позивача щодо купівлі-продажу частки у споживчому товаристві «ЖБК «АВАНТАЖ» від 31.08.2018 № 31/08-18/6 не підпадає під визначення вказаних статей.

Пунктом 2.1 зазначеного договору передбачено, що «покупець набуває права власності (майнових прав) на частку у споживчому товаристві «Житлово- будівельний кооператив «Авантаж» з моменту підписання угоди про заміну сторони у зобов`язанні за договором асоційованого членства».

Разом з тим відповідно до п. 1.4 Додаткової угоди до Договору асоційованого членства у споживчому товаристві від 20.09.2018 № 2, копія якої надана Вами до звернення, «зазначена додаткова угода підтверджує виконання грошових зобов`язань пайовиком відносно сплати частки по договору за квартиру в повному обсязі ... та перехід права на отримання квартири до правопреємника».

Перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначено п. 164.2 ст. 164 Кодексу, зокрема інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 і 165.1.52 п. 165.1 ст. 165 Кодексу (п.п. 164.2.9 п. 164.2 ст. 164 Кодексу).

Проте, як встановлено судом, позивачу не належали корпоративні права відповідно до договору асоційованого членства.

Водночас до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених ст. 165 Кодексу (п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Кодексу).

Також, вказані доходи є об`єктом оподаткування військовим збором (п.п. 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Кодексу).

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету визначено ст. 168 Кодексу.

Так, згідно із п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку 18 відс., визначену ст. 167 Кодексу, і ставку військового збору 1,5 відс., встановлену п.п. 1.3 п. 16і підрозділу 10 розділу XX Кодексу.

При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на проект податкової консультації, який було направлено ГУ ДФС у Харківській області до ДФС України, оскільки останній було відхилено ДФС України а отже вказаний проект не реалізував свою дію як акт індивідуальної дії та не може бути належним доказом у справі.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком податкової консультації, в якому зазначено, що дохід отриманий фізичною особою від юридичної особи внаслідок передачі майнових прав на квартиру включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 27.08.2019 року.

Суддя Кухар М.Д.