Справа № 360/2652/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2652/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі 1-й позивач), ОСОБА_2 (2-й позивач) до управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації Луганської області (далі відповідач), в якому позивачі просили:

- визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області від 16.02.2017, затверджене протоколом №33 про призупинення (відмову) у продовженні виплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- зобовязати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість із адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період незаконного припинення рішенням УСЗН Станично-Луганської РДА у Луганській області - з 08.11.2016 по 08.05.2017 (а.с.3-6).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1, у липні 2014 року був вимушений разом із своєю дружиною ОСОБА_2 залишити місце свого постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 у звязку із проведенням АТО та фактичними бойовими діями, та переміститися до с. Плотина Станично-Луганського району, Луганської області, де позивач та дружина мешкають на даний час. Факт того, що позивачі проживають як ВПО за адресою АДРЕСА_2 підтверджуються копією довідки № 753 від 27.05.2019 року, виданої Військово-цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області. Позивачі отримували адресну допомогу. Проте за зверненнями до Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області від 08.11.2016 про продовження (поновлення) виплат адресної допомоги ВПО позивачам було призупинено виплату адресної допомоги. Письмово позивачам не було повідомлено про причини відмови та не ознайомлювали із прийнятим рішенням та протоколом, тому останні не могли знати законно чи ні було відмовлено у поновленні адресної допомоги. На запити позивачів відповідач не надавав інформацію про підстави прийнятого рішення. У червні 2019 року позивачі отримали офіційне розяснення про причини прийняття рішення про відмову у листі УСЗН Станично-Луганської РДА № 1395 від 12.06.2019 року. У листі УСЗН Станично-Луганської РДА № 1395 від 12.06.2019 року зазначається, що на підставі постанови КМУ від 08.06.2016 року «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» було здійснено обстеження матеріально-побутових умов сімї за адресою, у ході якого зясовано, що будинок, в якому позивачі тимчасово мешкають, належить батьку ОСОБА_1 (акт від 09.02.2017 № 540). Відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 08.06.2016 року № 365 комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам було призупинено призначення щомісячної адресної допомоги до зясування питання з якого часу позивачі мешкають за вищевказаною адресою (протокол 16.02.2017 року № 33). На підставі викладеного, позивачі звернулись до суду за захистом своїх прав та просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, до канцелярії суду 08.08.2019 надав відзив від 05.08.2019 №1917 (а.с.39-41), в якому зазначив наступне. 08.11.2016 позивачі повторно звернулися до Управління з заявами про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території. В ході ретельної перевірки факту внутрішнього переміщення позивача в період збройного конфлікту було зясовано, що житлове приміщення, в якому позивачі мешкають, належить померлому батьку ОСОБА_1 Комісія, яка утворена Станично-Луганською районною військово-цивільною адміністрацією, прийняла рішення призупинити призначення щомісячної адресної допомоги для зясування питання, з якого часу позивач мешкає за адресою: с. Плотина, вул. Першотравнева, 30. Інформація, щодо дати внутрішнього переміщена перевірена та підтверджена. Фактичною датою переміщення є квітень 2015 року. Тому при наступному зверненні від 09.10.2018 щомісячна адресна допомога була призначена згідно чинного законодавства строком на 6 місяців. Таким чином відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.07.2019 прийнято позовну заяви до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.1-2).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79,90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 10.04.2015 №521, тимчасовою адресою місця проживання/перебування є Луганська область, Станично-Луганський район, с.Плотина, вул.Першотравнева, буд.30 (а.с.7-8,9).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, є внутрішньо переміщеною особою, про що свідчить довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 10.04.2015 №522, тимчасовою адресою місця проживання/перебування є Луганська область, Станично-Луганський район, с.Плотина, вул.Першотравнева, буд.30 (а.с.14-16,17).

Згідно довідки від 27.05.2019 №753, виданої Військово-цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та постійно мешкає з липня 2014 року за адресою АДРЕСА_2 і має склад сімї дружину - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, опалення будинку пічне (а.с.10).

З акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 09.02.2017 №540 встановлено, що позивачі мешкають в будинку померлого батька одного з позивачів, а саме ОСОБА_1 (а.с.43).

Відповідно до інформації, зазначеної у витягу з протоколу №33 від16.02.2017 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам на підставі акту обстеження та на підставі п.12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ №365 від 08.06.2016 вирішено призупинити соціальні виплати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.44).

Листом відповідача від 12.06.2019 №1395 було повідомлено позивачів, що відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Комісія) було призупинено призначення щомісячної адресної допомоги до зясування питання з якого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають за адресою (протокол від 16.02.2017 № 33). Щодо заяви про призначення щомісячної адресної допомоги від 08.04.2019 повідомлено, що Комісією прийнято рішення про призначення щомісячної адресної допомоги (протокол від 10.05.2019 № 232). Грошова допомога призначена з 09.04.2019 по 08.10.2019 у сумі 2000,00 грн щомісячно (а.с.13).

Як вбачається з довідки відповідача про отримання (неотримання) допомоги від 06.08.2019 №418 ОСОБА_1 призначено з 04.09.2015 по 03.03.2016; з 22.03.2016 по 21.09.2016; з 09.10.2018 по 08.04.2019; з 09.04.2019 по 08.10.2019.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014, яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»( далі - Закон № 1706).

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) врегульовано Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (далі - Порядок № 505).

Відповідно до статті 1 Закону № 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону № 1706 передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до статті 5 Закону № 1706 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідками від 10.04.2015 № 521 та від 10.04.2015 № 522, підтверджено, що позивачі є внутрішньо переміщеними особами.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та, які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім'ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Загальний розмір допомоги на сім'ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім'ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім'ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім'ї - 5000 гривень.

08.11.2016 позивачі звернулися до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги на сімю особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с.42).

У відзиві на позов відповідач зазначає, що позивачам було призупинено виплату адресної допомоги на підставі того, що позивачі мешкають в будинку, що належав померлому батьку ОСОБА_1 та необхідно було зясувати зясування питання, з якого часу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкають за цією адресою.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Однак право уповноважених органів здійснювати перевірки таких даних не є підставою для відмови в призначенні виплати вказаної допомоги згідно з п.6 Порядку № 505, а також не є підставою для припинення таких виплат згідно з п.12 цього порядку. Підстави ж для призупинення виплат уповноваженим органом взагалі не передбачені Порядком № 505.

Так, відповідно до вимог пункту 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сімї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сімї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Згідно з п.6 Порядку № 505 (в редакції, чинній на час звернення позивачів) грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 92, ст.2655; 2015 р., № 98, ст.3368).

З аналізу даних норм законодавства слідує, що право на отримання грошової допомоги мають особи, які перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, що перемістилися з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або які розташовані на лінії зіткнення. При цьому перелік таких населених пунктів затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085.

Як вбачається з позовної заяви та відзиву на позовну заяву, позивачі мешкають в будинку, що належав померлому батьку ОСОБА_1

При цьому, відповідно до Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085, с.Плотина, Станичного району, Луганської області включено до вказаного Переліку.

Як вбачається з довідки від 27.05.2019 №753, виданої Військово-цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та постійно мешкає з липня 2014 року за адресою АДРЕСА_2 і має склад сімї дружину - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, опалення будинку пічне (а.с.10).

Таким чином, судом встановлено, що подружжя позивачів, які звернулися за призначенням адресної допомоги, з 10.04.2015 мають статус внутрішньо переміщених осіб, а з липня 2014 року постійно мешкають в будинку, який знаходиться в населеному пункті, що розташований на лінії зіткнення.

Відповідач за актом обстеження матеріально-побутових умов сімї позивачів №540 від 09.02.2017 підтвердив фактичне проживання їх в зазначеному будинку (а.с.43).

Отже, судом встановлено, що на час звернення позивачі мали право в отриманні адресної допомоги відповідно до вимог абз.2 п.6 Порядку № 505 і звернулися за її отримання з відповідною заявою.

Однак, відповідач відповідно до витягу з протоколу № 33 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 16.02.2017 вирішив призупинити соціальні виплати ОСОБА_1. та ОСОБА_2 на підставі п.12 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особа, затвердженого постановою КМУ №365 від 08.06.2016 (а.с.48-51).

А ні зазначений витяг з протоколу, а ні відзив на позовну заяву не містять обґрунтування прийнятих відповідачем рішень з посиланням на вимоги чинного законодавства, хоча відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач не довів суду правомірності та обґрунтованості свого рішення щодо відмови позивачам в призначенні щомісячної адресної допомоги, тому суд визнає це рішення протиправним і таким, що порушують право на отримання цієї допомоги протягом наступних шести місяців.

Ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобовязання відповідача здійснити нарахування та виплатити позивачам заборгованість з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 08.11.2016 по 08.05.2017.

З огляду на викладене позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 26.07.2019 відстрочено позивачам сплату судового збору за подання адміністративного позову до ухвалення судового рішення у справі у розмірі 768,40 грн (а.с.1-2).

Станом на дату розгляду справи по суті судовий збір не сплачений, а тому підлягає стягненню даним рішенням суду до Державного бюджету України.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з абзацом другим частини шостої статті 4 Закону України Про судовий збір у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Таким чином, у разі подання до адміністративного суду позову, який містить кілька вимог немайнового характеру, кожному позивачу належить сплатити судовий збір за кожну з вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, позивачам необхідно окремими платіжними доручення відшкодувати по 768,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, 371, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Станично-Луганської районної державної адміністрації, оформлене протоколом від 16 лютого 2017 року № 33 в частині призупинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 соціальних виплат.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вулиця Центральна, будинок 52; ідентифікаційний код в ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) заборгованість з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 08.11.2016 року по 08.05.2017 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вулиця Центральна, будинок 52; ідентифікаційний код в ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) заборгованість з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 08.11.2016 року по 08.05.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106) суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) за наступними реквізитами: рахунок - 6001, код ЄДРПОУ - 37993783, код банку 899998, отримувач - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106) суму судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вулиця Центральна, будинок 52; ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) у рахунок відшкодування судових витрат у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вулиця Центральна, будинок 52; ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) у рахунок відшкодування судових витрат у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова