Справа № 520/1368/19
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 р. № 520/1368/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Калиновського С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/1368/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 14.08.2018 № 04/1-861-17 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, видане громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірне рішення відповідача є протиправним та необґрунтованим, а отже, є таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання прибув, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що оскаржуване рішення є обґрунтованим та законним, а отже підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 24.01.2018 позивачу надано дозвіл на імміграцію в Україну та документовано посвідкою на постійне місце проживання в Україні серії НОМЕР_1 , терміном дії - безстроково.

27.07.2018 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшло подання Департаменту карного розшуку Національної поліції України щодо прийняття рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, відповідно до п. п. 3, 4 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" громадянину Республіки Азербайджана ОСОБА_2 , оскільки його дії направлені на порушення громадського порядку і безпеки, створюють загрозу життю, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, у зв`язку з тим, що позивач неодноразово протягом календарного року притягувався до адміністративної відповідальності, відносно нього порушено кримінальне провадження № 000117 від 01.07.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Також, в поданні зазначено, що під час проведення оперативних заходів, направлених на встановлення та документування злочинної діяльності осіб, які підтримують злодійський рух ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відносить себе до "злодіїв в законі", кримінальне прізвисько "Лоту Гулі", "Гулі Бакінський", мешкає в м. Стамбул, Туреччина, розшукується РФ з 09.01.2018, встановлено, що ОСОБА_2 на даний час "здійснює нагляд з боку криміналітету за Харківською областю" від "Лоту Гулі",його дії разом з іншими членами транснаціонального організованого злочинного угрупування з міжрегіональними зв`язками будуть направлені на дестабілізацію криміногенної ситуації в Харківському регіоні та в Україні в цілому, шляхом вчинення підпалів, погроз фізичної розправи та вимагання грошових коштів від приватних підприємств, які працюють на торговому ринку "Барабашово" та овочевому ринку "Перший кілометр", вчинки яких можуть призвести до масового порушення громадського порядку, спричинити загрозу життю і законних інтересів громадян України.

За результатами розгляду вказаного подання, відповідачем складено висновок про скасування дозволу на імміграцію в України громадянину Республіки Азербайджана ОСОБА_2 від 14.08.2018.

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 04/1-861-17 від 14.08.2018 позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україні, виданий 24.01.2018, посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 25.01.2018.

Не погоджуючись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду х даним позовом.

Правовідносини між позивачем та міграційними органами України на момент звернення позивача за отриманням дозволу на імміграцію та надання компетентним органом такого дозволу з видачею посвідки на проживання в Україні регулювалися Законом України "Про правовий статус іноземців" № 3929-ХІІ від 04.12.1994, а також Законом України "Про імміграцію" № 2491-ІІІ від 07.06.2001.

Згідно статті 2 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов`язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства є рівними перед законом незалежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, ставлення до релігії, роду і характеру занять, інших обставин.

Статтею 3 зазначеного Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства можуть у встановленому порядку іммігрувати в Україну на постійне проживання або прибути для працевлаштування на визначений термін, а також тимчасово перебувати на її території.

Іноземці та особи без громадянства, які іммігрували на постійне проживання або прибули для тимчасового працевлаштування, отримують посвідки відповідно на постійне або тимчасове проживання.

Умови і порядок імміграції в Україну іноземців та осіб без громадянства визначаються Законом України "Про імміграцію".

Відповідно до частини 1 абзаців першого і четвертого статті 1 Закону № 2491-ІІІ, імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання.

Дозвіл на імміграцію - рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції та підпорядкованих йому органів, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Статтею 6 Закону № 2491-ІІІ визначено повноваження спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань імміграції і підпорядкованих йому органів.

Так, за приписами частини 1 пунктів два і три цієї норми спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань імміграції і підпорядковані йому органи: організовує роботу з перевірки правильності оформлення документів щодо надання дозволу на імміграцію, виконання умов для надання такого дозволу, відсутності підстав для відмови у його наданні; організовує роботу з прийняття рішень про надання дозволу на імміграцію, про відмову у наданні дозволу на імміграцію, про скасування дозволу на імміграцію та видання копій цих рішень особам, яких вони стосуються.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про імміграцію", дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Суд зазначає, що процедуру провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію іноземцям та особам без громадянства, які іммігрують в Україну, поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, а також компетенцію центральних органів виконавчої влади та підпорядкованих їм органів, які забезпечують виконання законодавства про імміграцію визначено Порядком провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженим постановою КМУ від 26.12.2002 № 1983.

Згідно із пунктом 21 Порядку № 1983, дозвіл на імміграцію скасовується органом, який прийняв рішення про надання такого дозволу.

Питання щодо скасування дозволу мають право порушувати ДМС, її територіальні органи та територіальні підрозділи, МВС, органи Національної поліції, регіональні органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро Інтерполу та Держприкордонслужба або органи, які у межах наданих повноважень забезпечують виконання законодавства про імміграцію, якщо стало відомо про існування підстав для скасування дозволу на імміграцію.

Отже в даній адміністративній справі необхідним є встановлення факту існування таких дій іммігранта, які становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні, оскільки підставою для скасування дозволу на іміграцію згідно спірного рішення є пункти 3 та 4 статті 12 Закону України "Про іміграцію". При цьому скасування дозволу є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Надаючи оцінку підставам, які лягли в основу прийняття спірного рішення, суд зазначає, що подання Департаменту карного розшуку Національної поліції України містить інформацію про факти вчинення позивачем низки адміністративних правопорушень щодо дотримання правил дорожнього руху, інформацію про його причетність до злочинного угрупування та інформацію щодо порушення відносно позивача кримінального провадження № 000117 від 01.07.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, ініціатором подання не додано будь-яких доказів вчинення позивачем порушень та не зазначено, які наслідки в зв`язку з наведеними фактами мають місце.

З матеріалів особової справи позивача вбачається, що спірне рішення прийнято відповідачем лише на підставі подання Департаменту карного розшуку, без перевірки зазначених в ньому фактів, а також без надання їм оцінки.

Під час судового розгляду справи представником Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області не надано до суду доказів притягнення позивача до кримінальної відповідальності чи наявності в нього судимості.

Отже, на час розгляду справи відповідачем належним чином не доведено, що прийняття спірного рішення викликано необхідністю охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки відповідачем не доведено обґрунтованість прийнятого ним рішення про скасування позивачу дозволу на імміграцію, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (місцезнаходження: вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 37764460) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області № 04/1-861-17 від 14.08.2018 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, видане громадянину Республіки Азербайджан ОСОБА_2 .

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (ідентифікаційний код - 37764460) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2019 року.

Суддя А.С. Мороко