Справа № 855/371/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 855/371/19
УХВАЛА

21 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., суддів Епель О.В. та Парінова А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження заяву кандидата у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №210 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року кандидат у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №210 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року ОСОБА_1 (далі - Заявник, ОСОБА_1 ) до подання позовної заяви звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити адміністративний позов (який буде подано в майбутньому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 153 КАС України) кандидата у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №210 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року ОСОБА_1 до Центральної виборчої комісії, третя особа - кандидат у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №210 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року ОСОБА_2 , про визнання рішень протиправними та їх скасування, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, шляхом заборони Центральній виборчій комісії приймати рішення про реєстрацію ОСОБА_2 народним депутатом України, до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

Наведені вимоги обґрунтовані тим, що складені Центральною виборчої комісією (далі - ЦВК) протокол про підсумки голосування в одномандатному виборчому окрузі №210 від 16.08.2019 року, на підставі якого Центральною виборчою комісією складено протокол про результати виборів народних депутатів в одномандатному виборчому окрузі №210 від 16.08.2019 року, прийняті на підставі низки постанов ЦВК, які ОСОБА_1 вважає протиправними.

Необхідність у даному випадку вжиття заходів забезпечення позову, на переконання ОСОБА_1 , полягає у тому, що після проведення виборів розпочинається процес легітимізації повноважень новообраного народного депутата, першим етапом якого є реєстрації народного депутата України Центральною виборчою комісією.

При цьому, на думку Заявника, після реєстрації ЦВК ОСОБА_2 народним депутатом, повноваження останнього можуть бути припинені лише за наявності обставин, передбачених ст. 81 Конституції України та ст. 4 Закону України «Про статус народного депутата України», серед яких відсутня така обставина як скасування у судовому порядку постанови ЦВК. Відтак, на думку ОСОБА_1 , невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ЦВК приймати рішення про реєстрацію ОСОБА_2 народним депутатом України унеможливить виконання рішення суду та призведе до неможливості поновлення порушених прав кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 Отже, заявлений до вжиття захід забезпечення позову є адекватним та співмірним із позовними вимогами, які будуть заявлені.

Розглянувши подану заяву, судова колегія, встановивши відсутність необхідності отримувати додаткові пояснення та докази в учасників справи, а також здійснювати її розгляд у відкритому судовому засіданні, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, заборони відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 вважає, що до розгляду і вирішення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови ЦВК від 16.08.2019 року №1882 «Про факти порушення виборчого законодавства окружною виборчою комісією з виборів народних депутатів України одномандатного виборчого округу №210 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року», а також визнання протиправними дій ЦВК зі складання протоколу про підсумки голосування в одномандатному виборчому окрузі №210 від 16.08.2019 року та зобов`язання ЦВК скласти протокол про підсумки голосування в одномандатному виборчому окрузі №210 з поміткою «Уточнений», необхідно заборонити ЦВК приймати рішення про реєстрацію ОСОБА_2 народним депутатом України, оскільки ухвалення такого рішення унеможливить виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення позовних вимог.

Разом з тим, такі доводи Заявника, на переконання судової колегії, є помилковими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 96 Закону України «Про вибори народних депутатів України» встановлення підсумків голосування в одномандатних виборчих округах оформлюється протоколом відповідної окружної виборчої комісії або Центральної виборчої комісії у випадку, передбаченому ч. 5 ст. 97 вказаного Закону.

Зі змісту ст. 99 Закону України «Про вибори народних депутатів України» випливає, що встановлення результатів виборів депутатів у одномандатних округах здійснюється ЦВК на відповідному засіданні на підставі протоколів окружних виборчих комісій про підсумки голосування в одномандатних округах, у тому числі з поміткою «Уточнений», не пізніш як на п`ятнадцятий день з дня голосування, про що складається відповідний протокол.

У подальшому, після встановлення ЦВК результатів виборів, зокрема, в одномандатному виборчому окрузі, остання не пізніш як на п`ятий день з дня встановлення результатів виборів офіційно оприлюднює результати виборів депутатів у газетах «Голос України» та «Урядовий кур`єр» (ч. 1 ст. 100 Закону України «Про вибори народних депутатів України»).

При цьому, судом звертається увага, що згідно ч. 1 ст. 101 Закону України «Про вибори народних депутатів України» особа, обрана депутатом, для її реєстрації народним депутатом України зобов`язана подати до Центральної виборчої комісії не пізніш як на двадцятий день з дня офіційного оприлюднення результатів виборів депутатів документ про її звільнення з роботи (посади), не сумісної з депутатським мандатом, та (або) копію зареєстрованої заяви про припинення дії іншого представницького мандата, поданої до відповідної ради.

За правилами ч. 3 ст. 101 вказаного Закону при отриманні документів, зазначених у частині першій цієї статті, Центральна виборча комісія приймає рішення про реєстрацію обраної особи народним депутатом України.

Отже, прийняття ЦВК рішення про реєстрацію особи народних депутатом України можливе за умови, по-перше, складання нею протоколу про встановлення результатів виборів в одномандатному виборчому окрузі, по-друге, офіційного оприлюднення результатів виборів депутатів у газетах «Голос України» та «Урядовий кур`єр», по-третє, подання особою, обраною депутатом, для її реєстрації народним депутатом України не пізніш як на двадцятий день з дня офіційного оприлюднення результатів виборів депутатів документу про її звільнення з роботи (посади), не сумісної з депутатським мандатом, та (або) копії зареєстрованої заяви про припинення дії іншого представницького мандата, поданої до відповідної ради.

Таким чином, оскарження у судовому порядку протоколів про встановлення підсумків голосування, про намір здійснення якого вказує ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову, які, як було зазначено вище, не є підставою для прийняття ЦВК рішення про реєстрацію обраної особи кандидатом у народні депутати України, на переконання судової колегії унеможливлюють вжиття заходів забезпечення позову, про які просить Заявник.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на помилковість посилання ОСОБА_1 про неможливість судового оскарження постанови ЦВК щодо реєстрації обраної особи народним депутатом України з огляду на визначені Конституцією України вичерпні підстави дострокового припинення повноважень народного депутата з таких підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 79 Основного Закону України повноваження народних депутатів України починаються з моменту складення присяги.

Згідно ч. 7 ст. 101 Закону України «Про вибори народних депутатів України» рішення Центральної виборчої комісії про реєстрацію депутата та тимчасове посвідчення народного депутата України є підставою для складення обраною особою присяги народного депутата України.

Отже, саме по собі прийняття рішення ЦВК про реєстрацію обраної особи народним депутатом України не є підставою для початку повноважень народного депутата.

Судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Крім того, у рішенні від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як було зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У межах визначеної нормативної регламентації спірних правовідносин суд приходить до висновку, що заборона ЦВК вчиняти дії щодо прийняття рішення про реєстрацію ОСОБА_2 народним депутатом України не може вважатися допустимим та пропорційним заходом забезпечення позову, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Заявника. Адже навіть за умови задоволення позову, який має намір подати ОСОБА_1 , можливе прийняття ЦВК рішення про реєстрацію обраної особи народним депутатом України не може бути перешкодою для виконання такого судового рішення з огляду на викладені вище обставини. Крім того, як вже було вже зазначено вище, таке рішення ЦВК не зумовлюватиме нівелювання ефективного захисту прав Заявника або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів останнього.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що викладені у заяві про забезпечення позову вимоги у розрізі їх обґрунтувань не дають об`єктивних підстав вважати за необхідне вжити такі заходи до набрання законної сили рішенням у ній.

Керуючись ст. ст. 150-156, 248, 273 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви кандидата у народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №210 на позачергових виборах народних депутатів України 21 липня 2019 року ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження в порядку ч. 1 ст. 272 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у дводенний строк у порядку, встановленому ч. 2 ст. 278 КАС України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

А.Б. Парінов