Справа № 824/851/19-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/851/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Філянович О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Микитей І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Чернівецькій області №Ф-148492-54 від 21.06.2019 р. про сплату боргу (недоїмки).

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про протиправність вимоги Головного управління ДФС у Чернівецькій області №Ф-148492-54 від 21.06.2019 р., в якій визначено недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 21030,90 гривень. Позивач зазначає, що з 2005 р. не здійснював підприємницьку діяльність та не отримував дохід, з якого необхідно сплачувати ЄСВ, а з січня 2015 р. працював в Російській Федерації. Крім того, відповідач не проводив перевірку стосовно позивача та витребовував бухгалтерські та інші документи. Позивач зазначає, що з 2005 р. податковий орган не повідомляв його щодо нарахування та сплату обов`язкових податків та зборів. Крім того, позивач зазначає про порушення відповідачем строків направлення оскаржуваної вимоги.

Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області у відзиві на позов заперечувало проти задоволення позову. Відповідач зазначає про безпідставність позовних вимог, оскільки єдиний внесок нараховується та сплачується незалежно від отримання доходу, а також підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника податків та зборів. Крім того, відповідач зазначає, що перевірка позивача щодо своєчасності та повноти сплати не проводилась, оскільки підстави для проведення перевірки у контролюючого органу виникають після припинення підприємницької діяльності платника податків. Водночас, податковий орган наділений повноваженнями стягувати з платників податків несплачені суми єдиного внеску без проведення перевірки на підставі інтегрованої картки платника податків. Також відповідач додав, що строки давності щодо нарахування та стягненням єдиного внеску не застосовуються.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.07.2019 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання по справі на 15.08.2019 року.

В судовому засіданні 15.08.2019 р. за участі позивача та представника відповідача, розглянуто клопотання позивача від 19.07.2019 р. про витребування у відповідача інформації про перетин кордону України у період з січня 2017 р. по червень 2019 року. Усною ухвалою суду відмолено у задоволені вказаного клопотання, у зв`язку із тим, що вказана інформація не стосується предмета спору.

За результатами судового розгляду справи позивач підтримав заявлений позов, в той час як представник відповідача заперечував проти його задоволення.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з 06.06.1995 р. по 20.06.2019 р. був зареєстрований як платник податків та зборів. З 19.02.2014 р. зареєстрований платником єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування. (а.с. 50).

Згідно облікової податкової картки ОСОБА_1 станом на квітень 2019 року, за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 21030,90 гривень. (а.с. 46-49).

21.06.2019 р. податковим органом сформовано податкову вимогу №Ф-148492-54 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21030,90 гривень. Вказана вимога отримана позивачем 01.07.2019 року. (а.с. 56-57).

Позивачем до матеріалів справи додано докази на підтвердження роботи з січня 2015 р. в Російській Федерації, зокрема: копію закордонного паспорта, відривної частини повідомлення про прибуття до місця працевлаштування від 12.11.2018 р., страхового свідоцтва обов`язкового пенсійного страхування Російської Федерації від 01.12.2017 р., Патенту виданого МВС Російської Федерації на право здійснення трудової діяльності у Російській Федерації від 24.06.2018 р. та трудової книжки із відміткою про офіційне працевлаштування позивача з 06.12.2017 р. (а.с. 22-32).

Судом встановлено, що спірні правовідносини полягають в перевірці дотримання податковим органом вимог чинного законодавства під час прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-148492-54 від 21.06.2019 року.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон N 2464).

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 р. №2464 (далі - Закон №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування

У відповідності до ч. 2 ст. 8 та ст. 12 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Згідно з п.1 та п.4 ч.2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 7 Закону №2464 для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону №2464 передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону №2464 органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

На підставі вказаних норм права та наданих суду матеріалів справи встановлено, що позивач, будучи платником єдиного внеску не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, у зв`язку із чим станом на квітень 2019 р. за ОСОБА_2 утворилась заборгованість в сумі 21030,90 гривень.

Щодо доводів позивача стосовно того, що ОСОБА_2 у період з січня 2015 р. працював в Російській Федерації та не здійснював підприємницьку діяльність в Україні, суд не приймає дані аргументи, як підстави для скасування вимоги Головного управління ДФС у Чернівецькій області №Ф-148492-54 від 21.06.2019 р. про сплату боргу (недоїмки). Згідно положень ст. 9 Закону №2464 позивач незалежно від того, здійснював підприємницьку діяльність чи ні, перебуваючи на обліку в податковому органі, був зобов`язаний сплачувати єдиний внесок, а тому, перебування позивача за кордоном та нездійснення підприємницької діяльності у спірний період, не є підставою для звільнення ОСОБА_2 від сплати єдиного внеску.

Також суд вважає безпідставним твердження позивача щодо обов`язку податкового органу приймати вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску за результатами проведеної перевірки згідно бухгалтерських документів платника податків.

Суд наголошує, що згідно вимог ст. 9 Закону №2464 позивач зобов`язаний самостійно нараховувати та сплачувати єдиний внесок. Оскільки, позивач самостійно не нараховував та не сплачував єдиний внесок, податковий орган, в силу норм ст. 13 Закону №2464 наділений правом стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску. При цьому, обов`язковість проведення перевірки платника податків вимогами чинного законодавства не передбачено.

Водночас, як передбачено розділом IV наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015 р. №449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Таким чином, суд дійшов висновку, що податковим органом правомірно 21.06.2019 р. сформовано податкову вимогу №Ф-148492-54 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21030,90 грн на підставі інформації з облікової картки позивача.

Також суд вважає безпідставними твердження ОСОБА_2 щодо порушення податковим органом строків направлення оскаржуваної вимоги, оскільки згідно положень ч. 16 ст. 25 Закону №2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені з єдиного внеску не застосовується.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено суду правомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-148492-54 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 21030,90 гривень.

Згідно з вимогами статей 132-143 КАС України суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2019 р.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Головне управління ДФС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, 3).

Суддя Брезіна Т.М.