Справа № 120/2708/19-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

27 серпня 2019 р. Справа № 120/2708/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Вільчинський Олександр Ванадійович, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1

до: Вінницької митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до адміністративного суду.

Необхідною умовою для реалізації права на звернення до адміністративного суду є пред`явлення адміністративного позову шляхом подання позовної заяви із дотриманням вимог, встановлених КАС України, насамперед його статтями 160, 161.

Недотримання встановленого цим Кодексом порядку звернення до адміністративного суду, залежно від обставин може тягнути за собою залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В порушення вищевказаних норм позивачем не додано до позовної заяви документу про сплату судового збору.

Водночас позивач у позовній заяві зазначає, що на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору.

До позовної заяви додано копію посвідчення серії № 563802, видане позивачу, відповідно до якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

З цього приводу слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

За переконанням суду, позивач безпідставно стверджує про наявність у нього такої пільги у даній справі, оскільки спір в ній не пов`язаний із захистом прав позивача, що безпосередньо пов`язані із реалізацією ним статусу учасника бойових дій.

При цьому пункт 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" кореспондується із положеннями статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою передбачено, що ветерани війни, до яких належать учасники бойових дій, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від усіх судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Конструкція пункту 13 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", в якому йдеться про "справи, пов`язані з порушенням їхніх прав", вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасник бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.

Враховуючи предмет спору в цій адміністративній справі, позивач не звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Окрім наведеного, у матеріалах адміністративного позову відсутні будь-які інші документи на підтвердження факту наявності у позивача пільг по сплаті судового збору за звернення до суду із відповідним позовом згідно статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, з огляду на відсутність доказів протилежного, суд дійшов висновку, що позивач не віднесений до осіб, які відповідно до положень статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору за подання позову. А відьмак, судовий збір за звернення з цим позовом підлягає сплаті на загальний підставах.

Згідно із частиною 5 статті 161 КАС України - у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору тощо.

Можливість заявлення такого клопотання передбачена частиною 1 статті 133 КАС України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" (за наявності доказів про скрутний майновий стан сторони та за умов, визначених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір").

Позивачем відповідного клопотання із доказами до суду не заявлено.

Частиною 2 статті 132 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" (Закон №3674-VI).

Відповідно до положень ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством та перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Так, згідно з частиною 1 статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

Частиною 1 та пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано: фізичною особою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (тобто, з урахування положень ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" 768,40 грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону №3674-VI у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, у зв`язку з чим сума несплаченого судового збору за подання такого позову до суду у поточній редакції складає 1536, 80 грн. (768,40 грн. х 2).

Зазначені недоліки є перешкодою для відкриття провадження у справі та можуть бути усунуті шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Згідно з ч. 1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови та рішення про коригування митної вартості залишити без руху.

Встановити позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 1536,80 грн.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович