Справа № 260/922/19
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2019-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 серпня 2019 року м. Ужгород№ 260/922/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , представник - ОСОБА_2 ,

відповідача: Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради, представник - Трускавецька Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошена вступна та резолютивна частини Рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 21 серпня 2019 року.

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського адміністративного суду з позовом до Департаменту праці і соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Просила суд:

- визнати дії Департаменту праці і соціального захисту населення Ужгородської міської ради щодо не призначення ОСОБА_1 житлової субсидії на житлово - комунальні послуги за грудень 2018 року, січень та лютий 2019 року протиправними,

- зобов`язати Департамент праці і соціального захисту населення Ужгородської міської ради призначити ОСОБА_1 житлову субсидію на житлово - комунальні послуги за грудень 2018 року, січень та лютий 2019 року,

- стягнути судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 28.12.2018р. позивачка звернулася до відповідача з приводу призначення житлової субсидії за адресою своєї реєстрації АДРЕСА_1 . Однак згодом було повідомлено на усний запит, що оскільки заборгованість перед КП «Водоканал» перевищувала загальну суму 340 грн. то субсидія призначена не буде. Позивач не погодившись з наведеним звернулася до КП «Водоканал» для з`ясування обставин, де їй повідомили, що самостійно вносили показники на підставі чого формувалася довідка про заборгованість. Додатково повідомили, що після допуску працівника, який особисто зніме показники можливе коригування.

Позивач надала доступ працівнику КП «Водоканал м.Ужгород», який особисто зняв показники, та за наслідком чого була видана Довідка №33 від 12.02.2019р. про забезпеченість комунальними послугами водопостачання та водовідведенням.

Відповідно до даної Довідки №33 від 12.02.2019р. заборгованість за послуги водопостачання та водовідведеннями за адресою АДРЕСА_1 становила 131,21 грн., що є меншою ніж 340 грн.

На підставі наведеного позивач вважає, що його було протиправно позбавлено субсидії за період з грудня 2018 по лютий 2019 року включно.

Додатково просили при винесенні рішення врахувати:

- ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

- Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви № 68385/10 таN9 71378/10) від 26 червня 2014року в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

- Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14 жовтня 2010року.

- Європейська соціальна хартія (переглянута), 03 травня 1996 року, де вказано, що Сторони визнають метою своєї політики, яку вони запроваджуватимуть усіма відповідними засобами як національного, так і міжнародного характеру, досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися такі права та принципи: 1)13. Кожна малозабезпечена людина мас право на соціальну та медичну допомогу. 2)30. Кожна людина має право на захист від бідності та соціального відчуження.

- Рішення Конституційного Суду від 1.06.2016 №2-рп/2016 в якому зазначено, що «держава, виконуючи свій головний обов`язок - утвердження та забезпеченні прав і свобод людини (ч.2 ст.3 Конституції) - повинна не тільки утримуватися від порушень чи непропорційних обмежень прав і свобод людини, але й вживати належних заходів для забезпечення можливості їх повної реалізації кожним, хто перебуває під її юрисдикцією. З цією метою законодавець та інші органи публічної влади мають забезпечувати ефективне правове регулювання, яке відповідає конституційним нормам і принципам, та створювати механізми, необхідні для задоволення потреб та інтересів людини».

Посилання відповідачем у листі від 19.06.2019 року на підзаконний акт як на підставу для позбавлення виплати житлової субсидії позивачу вважає незаконним.

Зважаючи на викладене просить оскаржуване рішення відповідача визнати протиправним і скасувати та відповідно зобов`язати призначити субсидію.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого не погоджується із вимогами позову, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, посилаючись на те, що Довідкою №67 КП «Водоканал» від 16.01.2019р. підтверджено борг Позивача з оплати житлово-комунальних послуг станом на 01.01.2019р. в розмірі 1926,97грн. (з послуги водопостачання та водовідведення) з них 250, 24 грн. за 1 міс.

В подальшому Позивач здійснив заходи з погашення заборгованості у лютому 2019 року тому житлова субсидія призначена з березня 2019р. - з місяця, наступного за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості, як це передбачено останнім абзацом п. 6 Постанови №848 (інший випадок).

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві проти позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 14 Постанови КМ України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» №848 від 21.10.1995 року (зі змінами та доповненнями, далі - Постанова №848), для призначення житлових субсидій на запит структурних підрозділів з питань соціального захисту населення у п`ятиденний строк з дня його отримання подаються відомості про суму простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно з пп.5 п.6 Постанови №848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо структурним підрозділом з питань соціальною захисту населення отримано інформацію про наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії.

Згідно з п. 5 підр. 1 р. XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень. Відтак розмір заборгованості понад два місяці, що унеможливлює призначення субсидії, становив суму 340,00грн.

Довідкою №67 КП «Водоканал» від 16.01.2019р. підтверджено, що борг Позивача з оплати житлово-комунальних послуг станом на 01.01.2019р. становить 1926,97грн. (з послуги водопостачання та водовідведення) в т.ч. за місяць 250,24 грн. (а.с.29)

Тобто житлова субсидія позивачу за вказано адресою не була призначена з грудня 2018р. у зв`язку з наявною заборгованістю з послуг водопостачання та водовідведення станом на 01.01.2019р.

В подальшому Позивач здійснив заходи з погашення заборгованості у лютому 2019 року тому житлова субсидія призначена з березня 2019р. - з місяця, наступного за тим, в якому до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості, як це передбачено останнім абзацом п. 6 Постанови №848 (інший випадок).

Листом КП «Водоканал» від 18.07.2019 року №961 повідомлено відповідача, що: «Абонент з особовим рахунком 7019555 рахунок Позивача, що підтверджується довідкою КП «Водоканал» №67) не надавав протягом 2017-2018 років фактичні показники приладу обліку і нарахування здійснювалося весь час автоматично. Станом на 01.01.2019 року. сума заборгованості за спожиті послуги складала 1926,97грн.(в тому числі сума простроченої понад два місяці заборгованості у розмірі 1646,91грн).

04.02.2019 року абонент через мережу Інтернет зайшов у власний електронний кабінет та самостійно зафіксував показник приладу обліку станом на 01.02.2019 року у кількості 1172 метри кубічні, що дало суму заборгованості, яка стала дорівнювати 331,30 грн., та яка була сплачена абонентом тільки 05.02.2019 року.

Працівником КП «Водоканал» 08.02.2019р. було проведено обстеження водомірного вузла зі складанням акту. Показник було оброблено та зафіксовано, що заборгованість станом на 12.02.2019р. складає 131,21 грн.

При цьому зазначають, що абонент нехтував вимогами законодавства України у сфері надання житлово - комунальних послуг, не виконував на себе взяті зобов`язання договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення та не надавав щомісяця показники приладу обліку спожитих послуг, що і призвело до виникнення спору, щодо отримання субсидії.

Судом встановлено, що Довідкою №33 від 12.02.2019р. про забезпеченість комунальними послугами водопостачання та водовідведенням на яку посилається позивач і якою встановлена заборгованість за послуги водопостачання та водовідведеннями за адресою АДРЕСА_1 - в сумі 131,21 грн., (що є меншою ніж сума 340 грн.) така заборованість встановлена саме на 12.02.2019р. а не на спірний період, як зазначає позивач по справі. (а.с.17)

Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20- рп/2011 зазначено, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Передбачені законами соціально - економічні права не є абсолютними.

Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства.

Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з ч. 1 ст.17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в ч. 3 ст.46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме ст..21 Конституції України (такої ж позиції дотримується Європейський суд з прав людини у рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року).

У рішенні Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № З-рп/2012 зазначено, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно - правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до норм ч.1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Окрім того, ч. 1 ст. 77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність дій щодо не призначення житлової субсидії за житлово - комунальні послуги за грудень 2018р, січень, лютий 2019р.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяП.П. Микуляк