Справа № 160/8181/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 р. Справа № 160/8181/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відповідача-1: Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство КБ "ПРИВАТБАНК" про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2019р. ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Відповідача-1: Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство КБ "ПРИВАТБАНК" та просить:

- скасувати арешти накладені на все нерухоме та рухоме майно позивача, накладених в рамках виконавчого провадження ВП №49946367 відкритого Відповідачем-1, яке було внесено в Єдиний державний реєстр майнових прав та обтяжень 01.02.2016р., номер запису про обтяження №13072520;

- скасувати арешти накладені на все нерухоме та рухоме майно позивача, накладених в рамках виконавчого провадження ВП №25921526 відкритого Відповідачем-2, яке було внесено в Єдиний державний реєстр майнових прав та обтяжень 15.04.2011р., номер запису про обтяження №11080650.

Вивчивши матеріали позову, проаналізувавши зміст позовних вимог, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що зазначену вище позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Щодо позовних вимог заявлених до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування арешту накладеного на все нерухоме та рухоме майно позивача в рамках виконавчого провадження ВП №25921526, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Також, у відповідності до ч.1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач просить, зокрема, скасувати арешти накладені на все нерухоме та рухоме майно позивача в рамках виконавчого провадження ВП №25921526 щодо примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №2-6524 від 03.12.2010р. про накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно позивача, про що також свідчить і зміст копії листа Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №6483/13-81-14 від 26.07.2019р., доданої до позову.

Виходячи з того, що позивачем, який має статус боржника за вказаним вище виконавчим провадженням ВП №25921526 та накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно позивача у рамках даного виконавчого провадження відбулося на виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №2-6524 від 03.12.2010р., та з огляду на положення ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 447-452 ЦПК України, ст.74 Закону України Про виконавче провадження, суд приходить до висновку, що даний позов у наведеній частині позовних заявлених до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки законодавством передбачений інший порядок оскарження учасниками виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання рішень судів у цивільних справах.

Таким чином, позивач, як сторона виконавчого провадження у рамках примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №2-6524 від 03.12.2010р., має право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у порядку визначеному, ст.ст. 447-452 ЦПК України.

Наведена правова позиція відповідає позиції Вищого адміністративного Суду України, яка викладена в ухвалі Вищого адміністративного Суду України від 01.11.2017р. (К/800/29954/17) та постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 21.05.2012р. №5, зокрема, в п.2 вказаної постанови зазначено, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України Про виконавче провадження, крім тих, відносно яких законом установлений інший, виключний порядок їх оскарження.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який розглянув справу як суд першої інстанції, видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Щодо позовних вимог заявлених до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування арешту накладеного на все нерухоме та рухоме майно позивача в рамках виконавчого провадження ВП №49946367, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Так, за приписами ч.2 ст.446 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що в порядку цивільного судочинства передбачена можливість вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням рішень інших органів та їх посадових осіб.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач просить, зокрема, скасувати арешти накладені на все нерухоме та рухоме майно позивача в рамках виконавчого провадження ВП №49946367 щодо виконання виконавчого приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №7719 від 24.12.2015р., про що також свідчить і зміст копії листа Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №40850 від 05.07.2019р., доданої до позову.

Таким чином, питання щодо зняття арешту, накладеного в рамках виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №7719 від 24.12.2015р. не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено вирішення питань, пов`язаних із скасуванням арешту майна за наслідками примусового виконанням написів нотаріуса, тоді як вказане питання підлягає вирішенню за нормами ч.2 ст.446 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що процесуальні питання у тому числі і щодо зняття арешту, накладеного при виконанні виконавчого напису нотаріуса віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів за місцем виконання відповідного напису в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що дана позовна заява не віднесена до юрисдикції адміністративного суду, а тому її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо, позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

При цьому, слід роз`яснити позивачеві про те, що з відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у цивільній справі №2-6524 від 03.12.2010р., позивач може звернутися до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який видавав вищевказаний виконавчий документ у порядку та у строки визначені ст.ст. 447-452 ЦПК України та у відповідності до вимог ч.1 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження, а щодо вирішення процесуальних питань, пов`язаних із зняттям арешту майна у процесі виконання напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №7719 від 24.12.2015р. позивач може звернутися до загального місцевого суду за місцем виконання виконавчого напису за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України за нормами ч.2 ст.446 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись п.1 ч.1 ст.170, ст.287, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відповідача-1: Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, до Відповідача-2: Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: Акціонерне товариство КБ "ПРИВАТБАНК" про скасування арешту майна.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва