Справа № 160/3919/19
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2019 року Справа № 160/3919/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГКС" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження.
Відповідачем 13.05.2019 року надано відзив на позовну заяву.
Позивач про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, 26.06.2019 року надав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до вимог статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи, передбаченні статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги адміністративного позову і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив та зазначає наступне.
Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "ГКС" зареєстроване 18.01.2007 року та знаходиться на податковому обліку у Головному управлінні ДФС у Дніпропетровській області.
Правомірність податкових повідомлень-рішень є предметом розгляду даної адміністративної справи.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно статті 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів.
Відповідно до пункту 12 частини 2 статті 544 Митного кодексу України одним із основних завдань митної служби України є ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності УКТ ЗЕД), яка за приписами частин 1, 2 статті 67 Митного кодексу України складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
За приписами частини 1 статті 69 Митного кодексу України, товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Відповідно до частини 2 статті 69 Митного кодексу України, органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
Згідно частини 3 статті 69 Митного кодексу України, на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 650, якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).
Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється у разі:
- виникнення необхідності ідентифікації або лабораторної перевірки характеристик товарів, визначальних для їх класифікації;
- виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕТ вирішення яких потребує експертних досліджень.
Таким чином, код товару по УКТ ЗЕД визначається декларантом або митним органом при здійсненні митного контролю у випадку зазначення декларантом невірного коду.
Розділом ІІ вказаного Порядку встановлено, що декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до Митного кодексу України. Посадові особи підрозділу митного оформлення чи митного поста, відділу митних платежів здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.
Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Отже, відсутність рішення про визначення коду товару та випущення товару у вільний обіг свідчить про класифікацію його митним органом відповідно до коду, заявленого у митній декларації.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 345 Митного кодексу України митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, зокрема, щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення.

Відповідно до частини другої статті 351 Митного кодексу України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: 1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань державної митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів; 2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України було допущено порушення законодавства України.

Відповідно пункту 8 статті 69 Митного кодексу України, рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ГКС" відповідно до митних декларацій від 21.04.2015 року № 110080000/2015/105530, від 07.08.2015 року № 110080000/2015/111383, від 11.10.2016 року № 110070002/2016/112596, від 18.05.2017 року № UA110120/2017/103258 було ввезено товар «загусники рослинного походження видозмінені: продукт ВІОLАМ ХG-АS». При цьому у зазначених деклараціях визначено код УКТ ЗЕД - .

Відповідно коду УКТ ЗЕД - : під позицією 1302 - зазначено соки і екстракти рослинного походження; пектинові речовини, пектинати і пектати; агар-агар та інші клеї і загусники рослинного походження, видозмінені або не видозмінені: код товару - інші.

Ввезення товару на підставі зазначених митних декларацій пройшло митне оформлення без зауважень митного органу щодо визначення коду УКТ ЗЕД - .

Під час судового розгляду встановлено, що висновком від 03.12.2012 року № 18-962 Дніпропетровської служби з експертного забезпечення митних органів Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби, складеного на замовлення ВМП Дніпропетровської митниці, підтверджено, що досліджений продукт є ксантовою камеддю з додаванням вапняку, біополімером, природним полісахаридом.

Також, висновком Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 20.12.2017 року № 130 встановлено, що товар - загусники рослинного походження видозмінені: продукт ВІОLАМ ХG-АS є природним полісахаридом, ксантова камедь з додаванням вапняку.

В основу висновку про невірне визначення позивачем у зазначених митних декларація коду УКТ ЗЕД ввезеного товару покладено рішення Відділу класифікації товарів Дніпропетровської митниці про визначення коду товару від 15.01.2018 року №КТ-UA-2018.

З цього приводу суд зазначає, що згідно частини 4 статті 69 Митного кодексу України, у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

За змістом частини 6 статті 69 Митного кодексу України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Відповідно до частини 5 статті 69 Митного кодексу України, під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

А ні в акті перевірки, а ні під час розгляду справи відповідачем не доведено, що позивачем при митному оформленні товарі за митними деклараціями від 21.04.2015 року № 110080000/2015/105530, від 07.08.2015 року № 110080000/2015/111383, від 11.10.2016 року № 110070002/2016/112596, від 18.05.2017 року № UA110120/2017/103258 були подані недостовірні чи не всі наявні нього документи, або він надавав недостовірну інформацію.

Крім цього суд зазначає, що рішення Відділу класифікації товарів Дніпропетровської митниці про визначення коду товару від 15.01.2018 року №КТ-UA-2018, яке стало підставою для висновку про те, що позивачем невірно визначався код УКТ ЗЕД, у зазначених митних деклараціях, не може бути застосовано до спірних правовідносин, оскільки воно прийняте після операцій позивача з імпорту товару за кодом УКТ ЗЕД , який було прийнято митним органом. На думку суду таке рішення не може бути застосовано до операцій, оформлення яких вже завершено.

Окрім того, як встановлено судом, підставою для проведення позапланової перевірки позивача став лист Дніпропетровської митниці ДФС від 17.01.2018 року №47/7/04-50-19-3 з посиланням на листи Департаменту адміністрування митних платежів ДФС від 12.01.2018 року та 08.12.2018 року для вжиття відповідних контрольно-перевірочних заходів у порядку, визначеному статтями 345-354 Митного кодексу України щодо правильності класифікації згідно УКТЗЕТ товару «загусники рослинного походження видозмінені: продукт ВІОLАМ ХG-АS» за митними деклараціями від 21.04.2015 року, 07.08.2015 року, 11.10.2016 року та 18.05.2017 року, що не є підставою для проведення документальної невиїзної перевірки. Тоді як імпортований позивачем товар за зазначеними митними деклараціями пройшов митне оформлення. Митні декларації, в яких позивач задекларував до ввезення на митну територію України вище вказаний товар за кодом УКТ ЗЕД , були прийняті митним органом, а імпортований товар випущений у вільний обіг.

За таких обставин суд вважає, що висновки податкового органу викладені в акті перевірки №10371/04-36-14-15/34883862 від 26.02.2018 року щодо заниження вартості ввізного мита та податку на додану вартість по митних деклараціях від 21.04.2015 року № 110080000/2015/105530, від 07.08.2015 року № 110080000/2015/111383, від 11.10.2016 року № 110070002/2016/112596, від 18.05.2017 року № UA110120/2017/103258, внаслідок невірного зазначення коду УКТ ЗЕД є протиправним.

Отже, податкові повідомлення-рішення від 10.04.2018 року № та № прийняті на підставі висновків, що суперечать вимогам законодавства, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ГКС" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2045,18 грн., що підтверджується платіжним дорученнями №78 від 23.04.2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ГКС" (вул. Князя Володимира Великого, б. 15-Б, оф. 131, м. Дніпро, 49000, ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17 А, м. Дніпро, 49005, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 10.04.2018 року № та № .

Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГКС" судовий збір у сумі 2045,18 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 червня 2019 року.

Суддя С.І. Озерянська