Справа № 320/1911/19
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 року справа № 320/1911/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі Ірпінського відділення про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі Ірпінського відділення, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Ірпінського відділення Управління Фонду соціального страхування України у Київській області, які полягають у не нарахування та призупиненні соціальних виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві, недоотриманих за минулий період, які належать ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2019 на суму 45814,80 грн.;

- зобов`язати Управління Фонду соціального страхування України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 соціальні виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві, недоотримані за минулий період, що належать їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2019 на суму 45814,80 грн.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування позовних вимог, позивач у позовній заяві зазначає, що є внутрішньо переміщеною особою на підставі довідки про взяття на облік.

29.01.2018 на підставі Свідоцтва про право на спадщину, позивач за законом успадкувала після смерті чоловіка страхові виплати розміром 45814.00 грн., що належать спадкодавцю на підставі довідки Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області від 30.11.2017 № 03/2584.

Вказує, що з метою отримання успадкованих виплат з відповідною заявою та пакетом необхідних документів звернулась за місцем свого проживання до Ірпінського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Київській області із заявою про виплату недоотриманих страхових виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві. За розглядом заяви, Ірпінським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Київській області повністю відмовлено у її задоволенні, у зв`язку з чим позивач вважає дії відповідача щодо відмови у виплаті страхових виплат протиправними.

Представник відповідача позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, у відзиві на позов зазначив, що обставини, якими позивач підтверджує свої заявлені позовні вимоги є безпідставними, зазначив, що за результатами запиту відповідача до Лисичанського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області області було з`ясовано, що суми нарахованих виплат, які вказані у свідоцтві про право на спадщину не були нараховані в Лисичанському відділені. ОСОБА_2 з 01.10.2014 по 30.11.2014 знаходився на обліку та отримував щомісячні страхові платежі в разі стійкої втрати працездатності у відділені як внутрішньо переміщена особа в розмірі: жовтень 2014 р. - 1593.90 грн., листопад 2014 р. - 1593.90 грн. З 01.03.2014 перерахунок страхових виплат не проводився. З 01.12.2014 ОСОБА_2 на обліку у Лисичанському міському відділені управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області області не знаходиться.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.05.2019 відкрите спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Слобода, Буринського району, Сумської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 10).

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 15.08.2016 № 915018037 (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 15.11.1997 р. (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про смерть від 10.08.2017 серії НОМЕР_1 , виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 80 років, в м. Перевальськ, Перевальського р-ну, Луганської області. (а.с. 13).

29.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Приходько Л.М., позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових коштів недоотриманих страхових виплат за липень-вересень 2014 року на загальну суму 4781.70 грн., донараховані щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 по 06.11.2016 на суму 41033.10. Загальна сума недоотриманих виплат складає 45814.80 зв`язку зі смертю, пенсії в розмірі 40814,96 грн., що підтверджується копією свідоцтва та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі - спадкова справа № 61921110. (а.с. 15-16).

Позивач звернулась до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі Ірпінського відділення за місцем реєстрації з відповідною заявою про виплату недоотриманої суми страхових виплат у розмірі 45814.80 грн., у порядку спадкування після померлого чоловіка. Листом 26.06.2018 № 03/641 відповідач відмовив у проведенні виплати, мотивувавши відмову відсутністю затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку виплати таких сум, як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365» (а.с. 11).

Не погоджуючись із діями відповідача, позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

V. Норми права, які застосував суд

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105 в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я. (частина 1 ст. 42 Закону № 1105)

Відповідно до статті 46 Закону № 1105 страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; в інших випадках, передбачених законодавством.

Частинами 1, 4, 7, 10 статті 47 Закону № 1105 визначено, що страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

Виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.

Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Належні суми страхових виплат, що з вини Фонду не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їхніх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

VI. Оцінка суду

Надаючи оцінку аргументам сторін, з урахуванням досліджених у суді доказів, суд зазначає, що з метою з`ясування змісту спірних правовідносин необхідно встановити наявність чи відсутність підстав для не проведення ОСОБА_1 страхових виплат за липень-вересень 2014 року, донараховані щомісячні страхові виплати з 01.12.2014 по 06.11.2016, та правомірність відмови у виплаті цих коштів позивачу, як члену сім`ї померлого ОСОБА_2

Підставою відмови позивачу щодо сплати їй, як дружині померлого, щомісячних страхових виплат за липень-вересень 2014 та доплат по перерахунку щомісячних страхових виплат 01.03.2014 зазначеною у листі відповідача від 26.06.2018 № 03/641 була відсутність порядку виплати таких сум, затвердженого Кабінетом Міністрів України як це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365» (а.с.17).

Проте суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність порядку виплати таких сум, затвердженого Кабінетом Міністрів України не може бути підставою для відмови, оскільки неприйняття нормативно-правового акту Кабінетом Міністрів України не може впливати на реалізацію права позивача, як члена сім`ї, встановленого частиною 10 статті 47 Закону №1105-XIV на отримання належних сум страхових виплат.

Як вбачається в матеріалах справи, для виплати недоотриманих страхових виплат, за померлого чоловіка ОСОБА_2 , Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі Ірпінського відділення для проведення звірки та уникнення переплати направлено листа від 08.02.2018 № 03/167 про надання інформації до Лисичанського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області, на що останнім отримана відповідь 21.02.2018 № 03/568 про виплату страхових сум ОСОБА_2 за період 2014 р. - 1593.90 грн., листопад 2014 р. - 1593.90 грн. З 01.03.2014 перерахунок страхових виплат не проводився. З 01.12.2014 ОСОБА_2 на обліку у Лисичанському міському відділені управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Луганській області області не знаходиться. (а.с. 29-30).

Однак, відповідно до довідки, виданої Управлінням виконавчої дирекції фонду у Луганській області Фонду соціального страхування України від 30.11.2017 № 03/2584, на підставі якої було видано свідоцтво про право на спадщину - загальна сума недоотриманих виплат складає 45814.80 грн.

VIII. Висновок суду

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (стаття 64 Конституції України).

Відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Як зазначено у статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до статті 1 Конституції Україна є правовою державою.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Суд, з огляду на приписи частини 3 статті 7 КАС України, відповідно до якої у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України, дійшов висновку, про необхідність застосування до спірних правовідносин Закону №1105 та не застосовує підзаконні нормативні акти, які йому суперечать.

При цьому законодавством чітко встановлено, що призначення, виплата, припинення виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням усім без виключення особам, в тому числі й особам, які вимушено перемістилися з тимчасово окупованих територій, має здійснюватися виключно на підставі норм Законів щодо соціального страхування на рівні з іншими громадянами України.

Припинення страхових виплат можливе лише за умови прийняття відповідачем відповідного рішення та лише з підстав, визначених статтею 46 Закону №1105.

В спірному випадку жодна з підстав припинення страхових виплат, що встановлені частиною 1 статті 46 Закону № 1105, відповідачем не застосована та не доведена.

Позиція відповідача щодо порушення позивачем кінцевих строків для звернення до суду є необґрунтованою, оскільки позивач навів поважні підстави для пропуску строку.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача на отримання у повному обсязі належних йому сум недоотриманих страхових виплат на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2019 на суму 45814,80 грн.

IX. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією від 15.04.2019 №ПН4825, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с. 3).

Враховуючи задоволення позовних суд вважає необхідним стягнути з відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на користь Державного бюджету України в особі Ірпінського відділення судовий збір, який підлягає сплаті при зверненні до суду в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області в особі Ірпінського відділення про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Ірпінського відділення Управління Фонду соціального страхування України у Київській області, які полягають у не нарахування та призупиненні соціальних виплат внаслідок нещасного випадку на виробництві, недоотриманих за минулий період, які належать ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2019 на суму 45814,80 грн. (сорок п`ять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 80 коп.

Зобов`язати Управління Фонду соціального страхування України у Київській області (ідентифікаційний код: 41316012, місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, буд. 2) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєтроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) соціальні виплати внаслідок нещасного випадку на виробництві, недоотримані за минулий період, що належать їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.01.2019 на суму 45814,80 грн. (сорок п`ять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн. 80 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєтроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління Фонду соціального страхування України у Київській області (ідентифікаційний код: 41316012, місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, буд. 2) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено - 27.08.2019.

Суддя Леонтович А.М.