Справа № 522/22295/18
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/22295/18

Головуючий в 1 інстанції: Чернявська Л.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 11 липня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанов,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення від 18 червня 2018 року №385/18 та №386/18.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що постанови у справі про адміністративне правопорушення є не обґрунтованими, винесеними з грубим порушенням встановленого законом порядку їх складання, без належного з`ясування всіх обставин справи про адміністративне правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 11 липня 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог є помилковим, так як оскаржувані постанови про притягнення до адміністративної відповідальності складені на підставі та за результатами всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу Управління № 01-13/1ДАБК від 02.01.2018 року та звернення ОСОБА_2 від 02.05.2018 року, вх. № 01-8/877-вх від 02.05.2018 року, а також направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 16.05.2018 року № 000608, органами державного архітектурно-будівельного контролю здійснено позапланову перевірку об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для такої перевірки, стало зазначення в заяві ОСОБА_2 від 02.05.2018 року, вх. № 01-8/877-вх від 02.05.2018 року того, що за адресою: АДРЕСА_1, позивачем виконано самочинно збудовану прибудову з істотним порушенням санітарних та будівельних норм.

Згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація стосовно реєстрації дозвільних документів на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Пізніше, під час виїзду на місце, посадовою особою Управління, згідно Порядку № 553, після пред`явлення службового посвідчення та надання копії направлення для проведення позапланового заходу, встановлено, що власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Під час перевірки було встановлено, що на даному об`єкті позивачем виконані будівельні роботи з реконструкції 436/1000 частин квартири АДРЕСА_3 шляхом добудови приміщення коридору площею 6,1 м.кв., чим збільшено загальну площу квартири, та виділено свою частку в окрему самостійну одиницю.

Позивач отримала право власності на виділену в окрему одиницю частину квартири на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1998 року за № 4522, висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг» та технічного паспорту інвентаризації нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг». Право власності на вказані квартири зареєстроване Одеською філією державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», реєстратор - Іскров О.В.

За результатами проведеної Управлінням позапланової перевірки, складено:

акт складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за № 000608 від 04.06.2018 року;

протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року відповідно до частини 5 статті 96 КУпАП;

протокол про адміністративне правопорушення від 04.06.2018 року відповідно до частини 9 статті 96 КУпАП;

припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.06.2018 року.

18 червня 2018 року Управлінням на підставі вище перелічених матеріалів перевірки винесено постанову № 385/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, а також постанову № 386/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 9 статті 96 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність складання оскаржуваних постанов.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі cт. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ст. 281 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підпункт 3 п.20 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМ України від 06.04.1995 року №244 (надалі - Порядок №244), передбачає, що посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує, зокрема, чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.21 Порядку №244 посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис та протокол, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу, приймати участь у розгляді справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

В той же час, посадова особа ДАБК зобов`язана у разі встановлення під час перевірки порушень містобудівного законодавства скласти акт перевірки та протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, який надати для підпису суб`єкту містобудування, стосовно якого проведено перевірку, а в разі відмови від його підписання - направити протокол рекомендованим листом з повідомленням, повідомити суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, про час і місце розгляду справи, а при розгляді справи - з`ясувати чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що по причині відмови позивача від отримання матеріалів справи про адміністративне порушення, Управління відповідно до Порядку 553 здійснило їх надсилання на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням № 466, доказом надсилання є відповідний розрахунковий документ.

З Інтернет ресурсу пошуку поштових відправлень Укрпошта вбачається, що поштове відправлення повернено за зворотною адресою: «закінчення встановленого терміну зберігання».

Отже, колегія суддів вважає, що вищевказане свідчить про невручення позивачеві відповідних протоколів та неповідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, справа про вчинення про адміністративного правопорушення була розглянута відповідачем за відсутності належним чином повідомленого позивача.

В свою чергу колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач фактично не була сповіщена належним чином про розгляд справи, а значить прийняття оскаржуваних постанов було здійснено із порушенням вимог Порядку №533, оскільки позивача було позбавлено права надати пояснення по суті вказаних порушень та заперечити їх.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Статтями 41-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. 244-6 КУпАП до компетенції відповідача віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункти 16, 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23 травня 2011 р. № 553).

Враховуючи вищевикладені норми, колегія суддів дійшла висновку, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду України від по справі № 465/1461/16 від 02 жовтня 2018 року.

Так, за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Водночас, після реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримала право власності на виділену в окрему одиницю частину квартири на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.1998 року за № 4522, висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг» та технічного паспорту інвентаризації нерухомого майна від 30.11.2016 року, виготовленого ТОВ «БТІ Експерт-Консалтинг».

Право власності на вказані квартири зареєстроване Одеською філією державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», реєстратор - Іскров О.В.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки Управлінням необґрунтовано, протиправно та без урахування всіх обставин винесено оскаржувані рішення.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 272, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 11 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.