Справа № 381/2515/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2019 року

Київ

справа №381/2515/19

адміністративне провадження №К/9901/23502/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Білак М.В., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі №381/2515/19 за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Фастівського районного відділу ЦУМ ДМС в місті Києві та Київській області до Громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 про затримання та примусове видворення за межі України,

УСТАНОВИВ:

11 липня 2019 року представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Фастівського районного відділу ЦМУ ДМС в місті Києві та Київській області звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом про затримання Громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, терміном на 6 місяців та примусове видворення з України.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11 липня 2019 року під час проведення цільових профілактичних заходів з нагляду та контролю за виконанням законодавства в міграційній сфері в місті Фастові Київської області був виявлений громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_4 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме перебував на території України без наявних законних підстав та документів. В ході опитування відповідач пояснив, що в Україну він прибув у вересні 2018 року через КПП «Жуляни». Після закінчення терміну перебування не виїхав, тому що погіршився стан здоров`я та у зв`язку з відсутністю коштів.

Крім цього, стосовно громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 Фастівським РВУ ДМС Украйни в Київській області 04 липня 2019 року приймалося рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 , згідно з яким останнього зобов`язано покинути територію України до 08 липня 2019 року. Проте відповідачем вказане рішення не виконане, і він продовжує знаходиться на території України без будь-яких законних підстав.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року, позов задоволено. Затримано громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, для забезпечення подальшого примусового видворення з території України, терміном до шести місяців. Примусово видворено з території України громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 .

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_3 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу примусового повернення іноземця за межі території України.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року у справі №381/2515/19 за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Фастівського районного відділу ЦУМ ДМС в місті Києві та Київській області до Громадянина Республіки Туреччина ОСОБА_4 про затримання та примусове видворення за межі України.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

М.В. Білак

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду