Справа № 377/583/19
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/583/19

Провадження №2-а/377/14/19

27 серпня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої- судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Котлобай Костянтина Вікторовича про скасування постанови, -

УСТАНОВИВ:

06 серпня 2019 року до суду надійшов адміністративний позов, в якому позивач просив скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Котлобай Костянтина Вікторовича серії ЕАВ № 1377915 від 30.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 30 липня 2019 року позивач рухався на автомобілі RENAULT TRAFFIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі М01 Чернігів-Київ, в напрямку м. Києва. О 10 годині 40 хвилин, за населеним пунктом Сираї, він одразу зупинився після того, як в дзеркалі заднього огляду побачив автомобіль з написом «Поліція», який його наздоганяв та у якого працювали синьо-червоні проблискові маячки. Інспектором Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Котлобай Костянтином Вікторовичем, після перевірки документів, було повідомлено, що позивач проїхав регульоване перехрестя на червоне світло світлофора, а саме порушено п. 8.7.3 «е» ПДР України. На прохання показати відеофіксацію вчинення правопорушення, інспектор повідомив, що у нього відеофіксації вчинення правопорушення немає, проте є свідки, його колега та водій іншого транспортного засобу «Мерседес». На прохання скласти протокол про адміністративне правопорушення, в якому він хотів викласти свої аргументи стосовно безпідставних обвинувачень на його адресу, інспектор ОСОБА_2 відмовив, повідомивши про можливість оскаржити його рішення в суді. Крім того, під час руху населеним пунктом Сираї він був максимально уважним, бачив регульований пішохідний перехід і проїхав його на зелене світло світлофора. Даний пішохідний перехід йому запам`ятався тим, що перед ним, в напрямку м. Києва, на відстані, приблизно 4-х метрів, стояла довга вантажівка і загороджувала огляду узбіччя перед регульованим пішохідним переходом, що є порушенням п. 15.9 «г» ПДР України, і в той час на узбіччі перед пішохідним переходом стояла жінка з велосипедом, яка чекала дозволяючий сигнал світлофора для пішоходів.

Ухвалою судді від 09 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

23 серпня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що 30 липня 2019 року, о 10 годині 39 хвилин, на автомобільній дорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичі М01, 71 км. в с. Сираї, позивач, керуючи транспортним засобом, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР України, в зв`язку з чим ним було винесено постанову про адміністративне правопорушення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Так, Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Відповідно до ст.251 КУпАП одним із доказів по справі є пояснення свідків. Свідком вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 є пояснення свідка ОСОБА_3 , який на той час перебував поряд з екіпажом, оскільки йому виписували постанову про порушення ПДР та який безпосередньо бачив вчинення позивачем правопорушення. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VІІІ від 14.07.2015 року, в статтю 258 КУпАП були внесені зміни, які спростили розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачивши винесення по певним статтям КУпАП не протоколу, а відразу постанови, провівши розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, статтею 258 КУпАП визначено, що постанова у справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Також, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Тому вимога позивача скласти протокол про адміністративне правопорушення є безпідставною. Зазначені ОСОБА_1 в позові обставини з приводу того, що йому запам`яталось, що перед пішохідним переходом в напрямку м. Києва на відстані, приблизно 4-х метрів, стояла довга вантажівка і загороджувала огляд узбіччя перед регульованим пішохідним переходом, дають підстави стверджувати, що у зв`язку з обмеженою оглядовістю, останній, замість того, щоб керуватися сигналами світлофору і проїхати регульований пішохідний перехід з дотриманням ПДР, звертав увагу на те, що відбувається в окрузі, тим самим міг не помітити як проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору. Вважає, що підстави незгоди щодо притягнення до адміністративної відповідальності, висунуті позивачем, свідчать про його спробу уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, та не повинні бути прийняті судом до уваги, враховуючи, що однією з основних причин скоєння дорожньо-транспортних пригод є проїзд на заборонений сигнал світлофору. Тому, не відреагувати на вчинення позивачем адміністративного правопорушення поліцейські не могли, тим більше, що свідком цього став пересічний громадянин.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовта пояснив суду, що 30 липня 2019 року о 10 годині 40 хвилин, він рухався на автомобілі RENAULT TRAFFIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі М01 Чернігів-Київ, в напрямку м. Києва. За населеним пунктом Сираї він зупинився після того, як в дзеркалі заднього огляду побачив автомобіль «Поліція» із увімкненими синьо-червоними проблисковими маячками. Інспектор поліції йому повідомив, що він порушив Правила дорожнього руху України, оскільки проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора. Але він вважає, що проїзд регульованого пішохідного переходу він здійснив на зелений сигнал світлофора. Так, коли він під`їхав до регульованого пішохідного переходу, то на світлофорі був зелений сигнал. В момент проїзду через регульований пішохідний перехід він не дивився на світлофор, оскільки поряд з ним стояла довга вантажівка і загороджувала огляд узбіччя . Вважає, що постанова інспектора Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Котлобай К. В. є незаконною, оскільки інспектором не надано відеофіксації проїзду його через регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, а тому постанова підлягає скасуванню. Крім того, він просив поліцейського скласти протокол про адміністративне правопорушення, в якому мав намір викласти свої аргументи безпідставних обвинувачень, але поліцейський виніс зразу постановупро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАВ № 1377915 від 30.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Котлобай Костянтином Вікторовичем, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він 30 липня 2019 року, о 10 годині 39 хвилин, керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFFIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі М01, 71 км. с. Сираї, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР України.

Не погодившись з постановою від 30.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенантом поліції Котлобай К.В., позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з такого.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі( далі Інструкція).

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

В ч. 1 розділу ІІІ Інструкції зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в пункті 1 розділу IV Інструкції зазначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з другим абзацом ч. 3 розділу ІІІ Інструкції поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

Нормою ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, порушення правил дорожнього руху, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з наведеного, повноваження щодо розгляду справи про порушення ПДР України, прийняття постанови у справі про адміністративне правопорушення та визначення виду адміністративного стягнення відносяться до службової особи Національної поліції.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року № 596-VІІІ доповнено ст. 258 КУпАП частиною другою, якою передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Також вказаним Законом внесено зміни до частини п`ятої ст. 258 КУпАП, відповідно до якої якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зміни до ст. 258 КУпАП та Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованої в МЮУ 10.11.2015 року за № 1408/27853, якою урегульовано порядок оформлення адміністративних правопорушень саме у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, працівникам Національної поліції надано можливість не складати протоколи про адміністративні правопорушення.

З урахуванням наведеного, доводи позивача про те, що повинен бути складений протокол про адміністративне правопорушення, а потім винесена постанова, не ґрунтуються на положеннях закону.

Згідно з п. 8.1 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами), регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7 ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

Підпункт «е» пункту 8.7.3 ПДР України визначає, що сигнали світлофора мають такі значення - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

За змістом ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч. ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В судовому засіданні було переглянуто надісланий відповідачем до суду відеозапис з нагрудного службового відеореєстратора № 0099 інспектора поліції, на якому зафіксовано, як поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 положення ст.268 КУпАП, зміст ст.63 Конституції України, порядок сплату штрафу та порядок оскарження постанови, а також свідок ОСОБА_3 в присутності двох поліцейських і позивача ОСОБА_1 підтвердив проїзд ОСОБА_1 через регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора та надав відповідні письмові пояснення.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , доданих до відзиву, вбачається, що 30 липня 2019 року, приблизно о 10 годині 39 хвилин, на автомобільній дорозі М01, 71 км. с. Сираї, біля регульованого переходу йому виносили постанову і в той час, він став свідком, як автомобіль Рено Трафік, державний номерний знак НОМЕР_2 , проїхав регульований пішохідний перехід на червоний сигнал світлофора.

За правилами частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Виходячи з наведеного, суд вважає доведеним факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а тому оспорювана постанова прийнята правомірно.

Доводи позивача про те, що інспектором поліції не було надано відеофіксації порушення ним п. 8.7.3 «е» ПДР України, тобто безпосереднього проїзду ним через регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора, не спростовують вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відповідачем копія письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , який безпосередньо бачив вчинення позивачем порушення п. 8.7.3 «е» ПДР України, та відеозапис з нагрудного службового відеореєстратора № 0099 інспектора поліції спростовують твердження позивача щодо перетину ним регульованого пішохідного переходу на зелений сигнал світлофора.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який у даному випадку відповідачем виконано.

За таких обставин суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно позивача правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в його діях порушення п. 8.7.3 «е» ПДР України та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 2 статті 122 КУпАП.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена відповідність останньої вимогам статей 256, 283-285 КУпАП та відповідність розміру накладеного штрафу межам санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, а також встановлена правомірність дій поліцейського при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Залишити постанову серії ЕАВ № 1377915 від 30.07.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Котлобай Костянтином Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 гривень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Котлобай Костянтин Вікторович, адреса місця знаходження: м. Чернігів, вул. Громадська, 66.

Суддя Н. Ф. Теремецька