Справа № 160/9639/18
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2019 року

м. Дніпро

справа № 160/9639/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський кранобудівний завод» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р. (суддя Кучма К.С.) по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський кранобудівний завод» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови

в с т а н о в и В:

19.12.2018 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікопольський кранобудівний завод» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, де, посилаючись на те, що на підставі наказу № 965-і від 01.11.2018 р., направлення № 130/4.3-н від 05.11.2018 р., в період з 05 по 09 листопада 2018 р. відповідачем проведено позаплановий захід у позивача в формі інспекційного відвідування з питань оформлення трудових відносин, за результатами чого складено акт №ДН 1986/269/АВ від 09.11.2018 р., після чого 15.11.2018 р. винесено припис про усунення виявлених порушень № ДН 1986/269/АВ/П та 04.12.2018 р. постанову про накладення штрафу ДН1986/269/АВ/ТД-ФС/771, чим на позивача накладено штраф в розмірі 111 690,00 грн. Оскільки не погодилися з прийнятим рішенням, просять суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № ДН1986/269/АВ/ТД-ФС/771 від 04.12.2018 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р. в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обгрунтовано тим, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови дотримано норми чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, де просив скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р., ухвалити нове рішення, де задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням застосування норм права та неправильним і неповним дослідженням доказів та встановлення обставин.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Дослідивши матеріали справи та докази по справі, а також вислухавши учасників процесу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги в зв’язку з наступним.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 05 по 09 листопада 2018 р. на підставі наказу від 01.11.2018 р. № 965-і та направлення № 130/4.3-н від 05.11.2018 р., за повідомленням органу нагляду (контролю) про виявлені ними ознаки порушення законодавства про працю, посадовою особою відповідача проведено позаплановий захід у формі інспекційного відвідування з питань оформлення трудових відносин ТОВ «Нікопольський кранобудівний завод», за результатами чого складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН 1986/269/АВ від 09.11.2018 р., де зазначено про виявлені порушення, а саме, перевіркою встановлено факт використання позивачем праці найманого працівника без належного оформлення трудових відносин, а саме залучення Забуги В.М. до виконання робіт за цивільно-правовим договором підряду та в зв'язку з чим винесено припис про усунення виявлених порушень №ДН1986/269/АВ/П від 15.11.2018 р.

За результатами розгляду акту інспекційного відвідування №ДН 1986/269/АВ від 09.11.2018 р. посадовою особою Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1986/269/АВ/ТД-ФС/771 від 04.12.2018 р., якою на позивача накладено штраф в розмірі 111 690 гривень.

Судом встановлено, що заборгованість із заробітної плати на підприємстві не обліковується, кількість штатних працівників становить 51 особу, діючі цивільно-правові договори з працівниками станом на 02.11.2018 р. відсутні.

Крім того, судом встановлено, що згідно штатного розпису позивача, на час укладення договору підряду від 01.05.2018 р. № 251/05 передбачена чисельність працівників на посаді обробників лиття у кількості 2 особи, що були зайняті, а вакантні посади відсутні.

Також встановлено, що штатні працівники виготовляли серійну ливарну продукцію підприємства, а фахівці, які могли б працювати з видом лиття - обточування готового лиття по контуру, на що заводом отримано одноразове значне замовлення – на підприємстві були відсутні.

З матеріалів справи слідує, що в зв’язку з вищевказаним становищем для забезпечення з травня 2018 р. по грудень 2018 р. випуску та своєчасної поставки заказчикам 260 тон лиття, а також в зв’язку з відсутністю в штатному розписі підприємства штатних одиниць, необхідних для виконання даного заказу наказом № 46 від 12.04.2018 р. «Про залучення фізичних осіб для виконання робіт на підставі цивільно – правових договорів підряду» наказано залучити на період з 01.05. по 31.12.2018 р. додатково за цивільно – правовими договорами підряду фізичних осіб для виконання робіт по обрубці лиття – 1 особу та для виготовлення стержнів – 1 особу.

Відповідно до договору підряду від 01.05.2018 р. №25/05, укладеного між ТОВ «Нікопольський кранобудівний завод», як замовником, та Забуга В.М., як виконавцем, виконавець зобов’язався на власний ризик виконати роботу по обрубці лиття, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити результати робіт. В договорі встановлена загальна вартість робіт, а в актах приймання – передачі визначена винагорода по конкретному періоду за кількість продукції.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору відповідно актів приймання – передачі виконаних робіт та здаточних актів до Договору, обсяг виконуваної роботи за одинаковий проміжок часу змінювався.

Також встановлено, що оплата за договором підряду здійснювалася у дні виплати заробітної плати, але згідно штатного розпису посадовий оклад «обрубника лиття наждаком та ручним способом» є фіксованим – 3000 грн в місяць, а згідно актів приймання – передачі виконаних робіт та здаточних актів до договору, оплата здійснювалася залежно від кількості виконаної роботи і винагорода виплачувалася в розмірах від 5126,00 грн до 17 640,00 грн приблизно за місяць.

Таким чином, встановлено, що виконавець Забуга В.М. виконував конкретно визначений договором обсяг робіт для отримання конкретного результату, не підпорядковувався правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовував процес виконання робіт, що підтверджується здаточними актами, де зафіксовано різну кількість виконаної роботи за різні місяці та отримував винагороду, саме, за її результатом згідно до кількості зданих одиниць продукції.

Судом встановлено, у ході інспекційного відвідування вставлений факт, використання праці найманого працівника без належного оформлення трудових відносин, а саме: залучення працівника Забуга В.М. до виконання робіт підвищеної небезпеки, з оформленням таких відносин договором підряду, а не трудовим договором відповідно до вимог законодавства, в зв’язку з чим посадовою особою відповідача винесено постанову про накладення штрафу від 04.12.2018 р. № ДН1986/269/АВ/ТД-ФС/771, чим на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено штраф на позивача розмірі 111 690 грн.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров'я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Судом встановлено, що сторони, підписуючи цивільно – правовий договір, дійшли згоди щодо всіх істотних умов, що не суперечать чинному законодавству України, даний договір не визнано у встановленому чинним законодавством порядку недійсним або не чинним, в зв’язку з чим встановлена відсутність порушень в діях позивача, а відповідно відсутні підстави для накладення стягнення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду – скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 315,317,321,322 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольський кранобудівний завод» - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 р. – скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № ДН1986/269/АВ/ТД-ФС/771 від 04.12.2018 р.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник