Справа № 2340/5143/18
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Гайдаш В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року Справа № 2340/5143/18

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Пилипенко О.Є., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Гончар Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лящівка» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі

за позовом сільськогосподарського товариства

з обмеженою відповідальністю «Лящівка»

до Головного управління Державної фіскальної служби

в Черкаській області

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Лящівка» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- від 19.09.2018 р. № в частині збільшення податкових зобов`язань з ПДВ за січень-травень 2016 на загальну суму 16915,00 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 422875 грн.;

- від 19.09.2018 р. № в частині збільшення податкових зобов`язань з ПДФО за січень-липень 2016 на загальну суму 27210,92 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 12250,01 грн.;

- від 19.09.2018 р. № в частині збільшення податкових зобов`язань з військового податку за січень-липень 2016 на загальну суму 1860,22 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 837,61 грн.;

- від 20.09.2018 р. № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 60002,85 грн. за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку;

- від 20.09.2018 р. № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 13260,00 грн. за неподання декларацій з акцизного податку;

- від 20.09.2018 р. № про збільшення податкових зобов`язань з акцизного податку на пальне на загальну суму 6033,43 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 1508,36 грн.;

- від 20.09.2018 р. № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 1 грн.;

- від 20.09.2018 р. № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 17000 грн. за порушення ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»;

- від 20.09.2018 р. № про збільшення податкових зобов`язань з акцизного податку на загальну суму 925,80 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 231,45 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Лящівка» було занижено податкові зобов`язання з ПДВ внаслідок не нарахування СТОВ «Лящівка» податкових зобов`язань з операцій, що не є господарською діяльністю, оскільки списання (витрачання) бензину А-95 на легкові авто BMW Х5 та BMW Х6, які не перебувають на балансі СТОВ «Лящівка» та не використовуються безпосередньо в його сільськогосподарській діяльності позивача, а також з того, що витрати на утримання та обслуговування зазначених автомобілів, які не використовуються безпосередньо у власній сільськогосподарській діяльності позивача, не відносяться до податкових витрат СТОВ «Лящівка» щодо утримання, експлуатації та ремонту активів загальновиробничого призначення, що позивачем, як податковим агентом не включались до складу оподатковуваного місячного доходу працівників товариства їх доходи у вигляді додаткового блага.

Крім того, суд зазначив, що позивачем безкоштовно передано пальне для заправки техніки, що належить фізичним особам, що є реалізацією пального в розумінні Податкового кодексу України, однак СТОВ «Лящівка» акцизний податок на вартість реалізованих кінцевому споживачу підакцизних товарів не нараховувало і податкові декларації з акцизного податку, а також, що товариством реалізовано кінцевому споживачу алкогольні напої у власній столові без отримання ліцензії на роздрібну торгівля алкогольними напоями.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що легкові авто BMW Х5 та BMW Х6 використовувалися на підставі договорів оренди посадовими особами позивача для виконання службових обов`язків на посаді директора та заступника директора для забезпечення виробничої діяльності товариства, що за цими договорами оренди СТОВ не здійснило жодних виплат та не понесло витрат, що СТОВ несла витрати на заправку паливом, технічне обслуговування і ремонт вказаних автомобілів, що ці автомобілі використовувалися в господарській діяльності СТОВ, що перераховані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти не є додатковим благом і що СТОВ не здійснювалося реалізації пального.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2019 р. було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на своїй правовій позиції, на правильності висновків суду першої інстанції та зазначаючи, що позивачем було допущено порушення вимог законодавства, за що його притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Лящівка» (далі - СТОВ «Лящівка») є юридичною особою та перебуває на обліку в ГУ ДФС у Черкаській області як платник ПДВ.

25.11.2015 р. між СТОВ «Лящівка» (орендар) в особі директора ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_1 (орендодавець) укалдено договір оренди автомобіля №б/н, а саме легкового автомобіля «Універсал-В» марки та моделі BMW Х6, державний номер НОМЕР_1 , 2010 року випуску. Розмір орендної плати сторонами договору узгоджено в сумі 100 грн. у місяць. Згідно акта прийому-передачі від 25.11.2015, орендодавець з однієї сторони та представник орендаря, головний інженер СТОВ «Лящівка» ОСОБА_3 , з другої сторони склали акт про те, що ОСОБА_1 передає в оренду зазначений легковий автомобіль «Універсал-В» марки та моделі BMW Х6 державний номер НОМЕР_2 .

Також 25.11.2015 р. між СТОВ «Лящівка» (орендар) в особі директора ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 (орендодавець) укалдено договір оренди автомобіля №б/н, а саме легкового автомобіля «Універсал-В» марки та моделі BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 , 2007 року випуску. Розмір орендної плати сторонами договору узгоджено в сумі 100 грн. у місяць. Згідно акта прийому-передачі від 25.11.2015, орендодавець з однієї сторони та представник орендаря, головний інженер СТОВ «Лящівка» ОСОБА_3 з другої сторони склали акт про те, що ОСОБА_2 передає в оренду зазначений легковий автомобіль «Універсал-В» марки та моделі BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 .

Крім того, між СТОВ «Лящівка» та фізичними особами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 укладено договори використання власного автомобіля на підприємстві від 25.11.2015 №№ 15, 16, згідно з якими ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взяли на себе зобов`язання під час виконання службових обов`язків на відповідних посадах використовувати власні легкові автомобілі.

Легкові авто BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 та BMW Х6 державний номер НОМЕР_1 на балансі СТОВ «Лящівка» не перебувають.

У подорожніх листах службового легкового автомобіля, зокрема, за січень 2016 року на легкове авто BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 витрачено бензину А-95 у кількості 609 л., на легкове авто BMW Х6 державний номер НОМЕР_1 витрачено бензину А-95 у кількості 610 л., разом 1219 л.; за лютий 2016 року на легкове авто BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 витрачено бензину А-95 у кількості 394 л., на легкове авто BMW Х6 державний номер НОМЕР_1 витрачено бензину А-95 у кількості 394 л., разом 788 л.; за березень 2016 року на легкове авто BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 витрачено бензину А-95 у кількості 590 л., на легкове авто BMW Х6 державний номер НОМЕР_1 витрачено бензину А-95 у кількості 590 л., разом 1180 л.; за квітень 2016 року на легкове авто BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 витрачено бензину А-95 у кількості 468 л., на легкове авто BMW Х6 державний номер НОМЕР_1 витрачено бензину А-95 у кількості 450 л., разом 918 л.; за травень 2016 року на легкове авто BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 витрачено бензину А-95 у кількості449л., на легкове авто BMW Х6 державний номер НОМЕР_1 витрачено бензину А-95 у кількості 400 л., разом 849 л.

За даними бухгалтерського обліку по рахунку 203 «Паливо» та податкових накладних зареєстрованих у ЄРПН, від постачальника до СТОВ «Лящівка» надійшли податкові накладні: від 29.12.2015 №803717, бензин А-95 у кількості 512,821 л. за ціною 16 грн. 25 коп. без ПДВ, всього на суму 10000 грн., в т. ч. ПДВ - 1666 грн. 67 коп.; від 20.01.2016 №12164, бензин А-95 у кількості 769,231 л. за ціною 16 грн. 25 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т. ч. ПДВ - 2500 грн.; від 01.02.2016 №55843, бензин А-95 у кількості 769,231 л. за ціною 16 грн. 25 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т. ч. ПДВ - 2500 грн.; від 10.02.2016 №66180, бензин А-95 у кількості 769,231 л. за ціною 16 грн. 25 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т. ч. ПДВ -2500 грн.; від 19.02.2016 №75620, бензин А-95 у кількості 769,231 л. за ціною 16 грн. 25 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т. ч. ПДВ - 2500 грн.; від 11.03.2016 №138048, бензин А-95 у кількості 769,231 л. за ціною 16 грн. 25 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т.ч. ПДВ - 2500 грн.; від 29.03.2016 №160315, бензин А-95 у кількості 750,375 л. за ціною 16 грн. 66 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т. ч. ПДВ - 2500 грн.; від 06.04.2016 №212895, бензин А-95 у кількості 1000,5 л. за ціною 16 грн. 66 коп. без ПДВ, всього на суму 20000 грн., в т. ч. ПДВ - 3333,33 грн.; від 25.04.2016 №233998, бензин А-95 у кількості 714,286 л. за ціною 17 грн. 50 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т. ч. ПДВ - 2500 грн.; від 04.05.2016 №288062, бензин А-95 у кількості 714,286 л. за ціною 17 грн. 50 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т.ч. ПДВ -2500 грн.; від 16.05.2016 №298900, бензин А-95 у кількості 714,286 л. за ціною 17 грн. 50 коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т. ч. ПДВ - 2500 грн.; від 24.05.2016 №311330, бензин А-95 у кількості 697,674 л. за ціною 17 грн. коп. без ПДВ, всього на суму 15000 грн., в т. ч. ПДВ - 2500 грн.

Суми сформованого податкового кредиту з ПДВ СТОВ «Лящівка» віднесено до загального податкового кредиту відповідних звітних (податкових) періодів, з відображенням у додатках № 5 до декларацій з ПДВ скорочених сільськогосподарського товаровиробника.

Відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку СТОВ «Лящівка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2015 по 31.03.2018, за результатами якої складено акт від 27.08.2018р. № 333/23-00-14-0107/03793567.

Висновками наведеного акту перевірки встановлено порушення:

1) вимог п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість по загальній декларації на загальну суму 211334 грн.;

2) вимог пп. 4 п. 4. Розділ II «Податковий кредит» Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, в результаті чого встановлено заниження ПДВ по спеціальній декларації на загальну суму 17789 грн.;

3) вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну з податком на додану вартість в сумі 6401 грн. 67 коп. до 15 календарних днів.;

4) вимог пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212, пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, пп. 214.1.4, п. 214.1 ст. 214, пп. 215.3.10 п. 215.3 ст. 215, п. 216.9 ст. 216 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено акцизний податок на загальну суму 6959 грн. 23 коп.;

5) вимог п. 223.2 ст. 223 Податкового кодексу України, в результаті чого не подано податкові декларації акцизного податку за квітень-липень 2015 року, вересень-грудень 2015 року, січень-травень 2016 року;

6) вимог пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, в результаті чого реалізовано пальне, без реєстрації платником акцизного податку, в березні 2016 року на суму 23293 грн., квітні 2016 року на суму 18738 грн. 22 коп., травні 2016 року на суму 17971 грн. 63 коп.;

7) вимог п. 292. 1, п. 292.2 ст. 292, пп. 295.9.2 п. 295.9 ст. 295 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено єдиний податок 4-ї групи на загальну суму 148551 грн. 21 коп.;

8) вимог пп. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України, в результаті чого не своєчасно подано податкові декларації по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2015-2016 роки по: с. Лящівка, смт. Чорнобай;

9) вимог пп. 47.1.3 п. 47.1 ст. 47, абзацу «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в результатні чого подано податковий розрахунок за формою №1-ДФ з недостовірними відомостями за IV квартал 2015 року, І-III квартал 2016 року;

10) вимог абзацу «е» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 та пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168; п. 172.7 ст. 172, абзацу «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок н доходи фізичних осіб на загальну суму 109275 грн. 92 коп.;

11) вимог пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4 та пп. 1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положень» Податкового кодексу України, в результаті чого занижено військовий збір на загальну суму 26479 грн. 72 коп.;

12) вимог ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР, в результаті чого реалізовано отримані алкогольні напої вартістю 15430 грн, без отримання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями;

13) вимог п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахунковий операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року №265/95-ВР, в результаті чого не проведено реалізацію алкогольних напоїв на загальну суму 18516 грн., у т. ч. ПДВ 3086 грн. через зареєстрований реєстратор розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи.

В акті перевірки контролюючим органом, зокрема встановлено використання паливно-мастильних матеріалів на автомобілі BMW X5, BMW X6 та проведення їх ремонту; реалізація в столовій товариства кінцевому споживачу алкогольних напоїв без реєстрації платника акцизного податку, без подання податкових декларацій з акцизного податку та без сплати акцизного податку, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Також контролюючим органом встановлено, що СТОВ «Лящівка» не подавало податкові декларації з акцизного податку за квітень-липень 2015 року, вересень-грудень 2015 року, січень-травень 2016 року.

СТОВ «Лящівка» зареєстровано платником акцизного податку лише з 23.06.2017 року, однак при проведенні перевірки контролюючим органом встановлено безкоштовну передачу СТОВ «Лящівка» бензину А- 95 для заправки техніки, що належить фізичним особам у березні 2016 року 1180 літрів на суму 23293 грн., у квітні 2016 року 918 літрів на суму 18738 грн. 22 коп., у травні 2016 року 849 літрів на суму 17971 грн. 63 коп., тобто реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку у вказаному періоді.

На підставі встановлених в акті перевірки порушень, Головним управлінням ДФС в Черкаській області прийняті оскаржувані ППР:

- від 19.09.2018 № в частині збільшення податкових зобов`язань з ПДВ за січень-травень 2016 на загальну суму 16915 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 4228 грн. 75 коп.;

- від 19.09.2018 № в частині збільшення податкових зобов`язань з ПДФО за січень-липень 2016 на загальну суму 27210 грн. 92 коп. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 12250 грн. 01 коп.;

- від 19.09.2018 № в частині збільшення податкових зобов`язань з військового податку за січень-липень 2016 на загальну суму 1860 грн. 22 коп. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 837 грн. 61 коп.;

- від 20.09.2018 № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 60002 грн. 85 коп. за реалізацію пального без реєстрації платником акцизного податку;

- від 20.09.2018 № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 13260 грн. за неподання декларацій з акцизного податку;

- від 20.09.2018 № про збільшення податкових зобов`язань з акцизного податку на пальне на загальну суму 6033 грн. 43 коп. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 1508 грн. 36 коп.;

- від 20.09.2018 № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 1 грн.;

- від 20.09.2018 № про нарахування штрафних санкцій в розмірі 17000 грн. за порушення ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»;

- від 20.09.2018 № про збільшення податкових зобов`язань з акцизного податку на загальну суму 925 грн. 80 коп. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 231 грн. 45 коп.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законами України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 р. № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), «Про застосування реєстраторів розрахунковий операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1. Щодо податкового повідомлення-рішення від 19.09.2018 р. № (нарахування зобов`язань з ПДВ).

Згідно з пп. 16.1.4, 14.1.39, 14.1.156 п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорт.

У п. 201.10 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.п. 198.2, 198.5, 198.6 ст. 198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 нього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних' або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо таю товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Висновки апелдяційного суду.

Отже, законодавством чітко визначено порядок оподаткування платниками ПДВ операцій, які ними здійснюються позамежами власної господарської діяльності.

Перевіряючи доводи апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що у січні-травні 2016 року позивачем було обліковано як такі, що понесені у межах його господарської діяльності, витрати на використання паливно-мастильних матеріалів на автомобілі BMW X5 та BMW X6, які не перебувають на балансі товариства, проведення їх ремонту, а утримання та обслуговування. Однак, ані з матеріалів справи, ані з доводів апеляційної скарги не вбачається, яким чином вказані транспортні засоби використовувалися безпосередньо в господарській діяльності позивача.

При цьому, доводи апелянта про те, що легкові авто BMW Х5 та BMW Х6 використовувалися на підставі договорів оренди посадовими особами позивача для виконання службових обов`язків на посаді директора та заступника директора для забезпечення виробничої діяльності товариства, що за цими договорами оренди СТОВ не здійснило жодних виплат та не понесло витрат, що СТОВ несла витрати на заправку паливом, технічне обслуговування і ремонт вказаних автомобілів, що ці автомобілі використовувалися в господарській діяльності СТОВ, не підтверджуються жодними належними і допустимими у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказами.

Водночаас, відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим, тож у жодному разі не може засновуватися на припущеннях.

Разом з тим, аналізуючи доводи апелянта, колегія суддів також зазначає, що згідно до п. 2 ст. 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Однак, договори оренди, на які апелянт посилається в обґрунтування своєї правової позиції, зазначеним вимогам ЦК України не відповідають.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що позивачем порушено п. 198.5 ст. 198 ПК України, занижено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 16915 грн. внаслідок не нарахування податкових зобов`язань з операцій, що не є господарською діяльністю товариства та полягають у списанні (витрачанні) бензину А-95 на легкове авто BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 та легкове авто BMW Х6 державний номер НОМЕР_1 , що не перебувають на балансі СТОВ «Лящівка» та не використовуються безпосередньо у його власній сільськогосподарській діяльності.

Отже, податкове повідомлення-рішення від 19.09.2018 р. № є правомірним.

2. Щодо податкових повідомлень-рішень від 19.09.2018 р. №№ , (ПДФО та військовий збір).

Нормативно-правове регулювання.

Відповідно до пп. 164.2.17 «е» п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об`єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті.

Згідно з пп. 168.1.1, 168.1.4 п. 168.1 ст. 168 ПК України оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання).

У п. 172.7 ст. 172 ПК України передбачено, що одночасно з дією пункту 172.4 цієї статті, якщо стороною договору купівлі-продажу, міни об`єкта нерухомого майна є юридична особа чи фізична особа - підприємець, така особа є податковим агентом платника податку щодо нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходів, отриманих платником податку від такого продажу (обміну).

Відповідно до п. 176.2 «а» ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Підпунктами 1.1-1.6 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Висновки апеляційного суду.

Отже, податковим законодавством регламентовано підстави виникнення в суб`єктів господарювання обов`язку податкового агента та, відповідно, утримання з доходів фізичної особи (працівника) ПДФО та військового збору.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що СТОВ «Лящівка» фактично надано власникам автомобілів BMW Х5 державний номер НОМЕР_3 , BMW Х6 державний номер НОМЕР_1 додаткове благо у вигляді паливно-матеріальних цінностей та їх технічного обслуговування, що є доходами таких фізичних осіб, та зумовлює виникнення у товариства обов`язків податкового агента щодо утримання ПДФО і військового збору, які позивачем не виконано.

З огляду на це, колегія суддів погожується з висновками суду першої інствнції щодо порушення позивачем наведених законодавчих норм та щодо правомірності прийняття відповідачем податкових повідомлень-рішень від 19.09.2018 р. №№ , .

Доводи апелянта про те, що перераховані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти не є додатковим благом, є необґрунтованими з підстав, наведених вище.

3. Щодо податкових повідомлень-рішень від 20.09.2018 р. №№ , , , (реалізація пального без реєстрації платником акцизного податку, неподання декларацій з акцизного податку, збільшення зобов`язань з акцизу).

Нормативно-правове регулювання.

Згідно з пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України об`єктом оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до пп. 214.1.4 п. 214.1 ст. 214 ПК України базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу.

У пп.215.3.10 п. 215.3 ст. 215 ПК України закріплено, щоставка податку для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 Податкового кодексу України, встановлена у розмірі 5%.

Для товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 (пальне) пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 0,042 євро за кожний літр реалізованого (відпущеного) товару.

У відповідності до пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України реалізація пального для цілей розділу VI цього Кодексу - це будь-які операції з передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України на підставі договорів купівлі-продажу, міни, поставки, дарування, комісії, доручення (в тому числі передача на комісійну/довірчу реалізацію), поруки, інших господарських та цивільно-правових договорів або за рішенням суду, іншого компетентного державного органу чи органу місцевого самоврядування за плату (компенсацію) або без такої, які передбачають перехід права власності або права розпорядження, а також передачу (відпуск, відвантаження) пального на підставі договорів про виробництво із сировини замовника.

Згідно з п. 223.2 ст. 223 ПК України платник податку з підакцизних товарів (продукції), вироблених або переобладнаних на митній території України; імпортер алкогольних напоїв та тютюнових виробів; суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів; оптовий постачальник електричної енергії подає щомісяця не пізніше 20 числа наступного періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України особи, які здійснюватимуть реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Висновки апеляційного суду.

Отже, здійснення реалізації підакцизних товарів передбачає обов`язок суб`єкта господарювання дотримуватися спеціального податкового режиму: зареєструватися у встановлений законом спосіб, подавати відповідну звітність (декларування), обчислювати та сплачувати акцизний податок.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем у 2016 року було фактично безкоштовно відпущено на користь фізичних осіб підакцизні товари - пальне (у березні 2016 року 1180 літрів на суму 23293 грн., у квітні 2016 року 918 літрів на суму 18738 грн. 22 коп., у травні 2016 року 849 літрів на суму 17971 грн. 63 коп.), тобто здіцйснено реалізацію пального, а також реалізовано у власній столовій алкогольні напої (що також є підакцизним товаром) без реєстрації платником акцизного податку у вказаному періоді та без сплати акцизу, тобто порушено спеціальний податковий режим, регламентований вищенаведеними законодавчими нормами.

Доводи апеляційної скарги, враховуючи вищезазначене та встановлені обставини цієї справи, не спростовують допущення позивачем порушень податкового законодавства, за які його притягнуто до відповідальності.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 20.09.2018 р. №№ , , , є правомірними.

4. Щодо податкового повідомлення-рішення від 20.09.2018 р. № (застосування РРО).

У п.п. 1, 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Таким чином, оскільки позивачем при вчиненні спірних операцій вимоги зазначених норм не виконані, колегія суддів вважає правомірним прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 20.09.2018 р. № .

5. Щодо податкового повідомлення-рішення від 20.09.2018 р. № (реалізація у столовій алкогольних напоїв).

Відповідно до ч. 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Тож, оскільки позивачем здійснювалася реалізації в столовій алкогольних напоїв за відсутності такої ліцензії, то податкове повідомлення-рішення від 20.09.2018 р. № є правомірним.

Доводи апелянта про те, що ним не було вчинено цих та інших правопорушень, за які СТОВ притягнуто до відповідальності, спростовуються матеріалами справи та є необґрунтованими.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, що судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лящівка» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Оскільки судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, то відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Лящівка» залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 серпня 2019 року.

Головуючий суддя

Судді: