Справа № 463/7197/19
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/7197/19
Провадження №2-а/463/332/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача Колеснікової Г.І .

перекладача Бешкаревої О.О.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_2 про примусове видворення, затримання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення про затримання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видворити останнього за межі України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач 26.08.2019р. перебуваючи в пункті пропуску для автомобільного сполучення «Угринів - Долгобичув», територія Хоробрівської сільської ради Сокальського району Львівської області під час проходження прикордонного контролю на виїзд з України до Республіки Польща подав на паспортний контроль паспорт громадянина Республіки Болгарія для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 з ознаками підроблення. В подальшому, було встановлено що даний паспорт повністю підроблений і відповідачу не належить, останній потрапив на територію України нелегальним шляхом і тому, останнього було затримано з метою встановлення його особи. 28.08.2019 року Сокальським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідач міг у встановленому законом порядку іммігрувати до Європейського Союзу на постійне місце проживання або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством іноземних держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України, прибувши в України нелегальним шляхом. Однак вибрав незаконний спосіб досягнення своєї мети, усвідомлюючи, що при цьому він неодноразового грубо порушуватиме та ігноруватиме українське законодавство. Крім того, є об`єктивні підстави вважати, що відповідач в подальшому ухилятиметься від виїзду за межі території України і спробує ще раз незаконно перетнути державний кордон України, оскільки у нього відсутні кошти для самостійного виїзду до країни походження, відсутні родинні зв`язки на території України, наявний відкритий намір потрапити в країни Європи незаконним шляхом з метою пошуку кращих умов проживання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив. Не заперечує того факту, що на територію України потрапив нелегально, а також використав підроблений паспорт, проте має намір подати заяву про визнання його біженцем. Крім того, на Батьківщині йому загрожує смертельна небезпека та відсутні будь-які родинні зв`язки.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Сокальським районним судом Львівської області 28.08.2019 року відповідача притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно протоколу про адміністративне затримання, відповідач фактично затриманий 26.08.2019р. о 02.00 год.

Відповідно до рішень офіцера відділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження штабу Львівського прикордонного загону від 28.08.2019р., яке затверджено начальником Львівського прикордонного загону, відповідача зобов`язано покинути територію України до 07.09.2019р.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Як вбачається зі змісту пояснень відповідача, в останнього відсутні кошти та документи для добровільного залишення території України. Крім того, виходячи з його пояснень та наданих матеріалів, документи, які підтверджують право перебування на території України у відповідача відсутні. Доказів про протилежне суду не надано, тоді як матеріалами справи стверджується, що відповідач вчинив спробу незаконного перетину державного кордону використовуючи при цьому підроблений документ.

Встановлені судом обставини, а саме відсутність у відповідача близьких родичів на території України, власного житла, постійного джерела існування, незаконний перетин ним державного кордону України в напрямку до країн Європейського Союзу свідчать про те, що останній порушив вимоги ст. ст. 4, 9, 16 згаданого вище Закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 цього ж Закону підлягає видворенню, оскільки є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що останній ухилиться від самостійного та добровільного залишення території України, так як у відповідача відсутні родинні зв`язки в Україні, і в подальшому, враховуючи його наміри потрапити до країн Європейського Союзу, може повторити спробу незаконного перетину державного кордону. Тому вимогу про видворення суд вважає обґрунтованою та приймає рішення про її задоволення.

Крім того, виходячи з вимог п. 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» № 1 від 25 червня 2009 року, положень частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та приписів ст. 289 КАС України, позовна заява з вимогою про затримання іноземця чи особи без громадянства може бути подана до суду лише з метою забезпечення видворення, тобто рішення судом про таке видворення повинно бути прийнято до вирішення питання про затримання або якщо такі позовні вимоги заявлені в одній позовній заяві, то під час вирішення такої позовної заяви.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення також і вимогу про затримання відповідача, оскільки судом встановлено належні та дійсні підстави для видворення останнього за межі території України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, рішення суду в частині примусового видворення відповідача підлягає негайному виконанню.

Що ж стосується доводів відповідача про намір отримати статус біженця, суд враховує їх та звертає увагу на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», у разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

В свою чергу, за змістом п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», відносно осіб, на яких поширюється дія цього Закону встановлено заборону їх примусового видворення.

Отже, ухвалення даного рішення жодним чином не обмежує прав відповідача, а питання про наявність в країні походження останнього смертельної небезпеки підлягає вирішенню в межах розгляду заяви про надання статусу біженця.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Примусово видворити громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі території України.

З метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України затримати громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме: з 02:00 год. 26 серпня 2019 року.

Рішення в частині видворення громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. 289, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Леньо С. І.