Справа № 440/2188/19
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/2188/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Протас О.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - Корецької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2019 року (згідно відбитку поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду зі скаргою на Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, стягувач за виконавчим провадженням - Головне управління ДФС у Полтавській області, в якій просив суд:

- визнати дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в частині накладення арешту на рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 - протиправними;

- визнати бездіяльність Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в частині не зняття арешту з рахунку в ПАБ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 - протиправною;

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , якою накладено арешт на кошти на рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зняти арешт з коштів, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ КБ "Приватбанк".

Ухвалою суду від 24.06.2019 скаргу ОСОБА_1 на Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, стягувач за виконавчим провадженням - Головне управління ДФС у Полтавській області, щодо визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.

02.08.2019 від ОСОБА_1 до суду надійшли документи, а саме:

- три примірники оформленої відповідно до вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позовної заяви ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Приватбанк", про визнання протиправними дій державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в частині накладення арешту на рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 протиправними; визнання протиправною бездіяльності Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в частині не зняття арешту з рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 ; скасування постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , якою накладено арешт на кошти на рахунок в ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 , що належить останньому;

- три примірники належних чином завірених копій додатків до позовної заяви, серед яких й оскаржувана постанова;

- документ про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн.

Отже, оскільки ОСОБА_1 виконано вимоги ухвали суду від 24.06.2019, ухвалою суду від 12.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2188/19, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15:00 год 21.08.2019.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує протиправністю дій державного виконавця в частині накладення арешту на рахунок, бездіяльністю державного виконавця в частині не зняття арешту з рахунку та постанови про арешт коштів боржника, які вчинені, допущені, прийняті відповідачем не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Вказує, що на його картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ КБ "Приватбанк", надходить тимчасова допомога особі, яка не набула права на пенсію. Накладаючи спірною постановою арешт на кошти боржника відповідач не врахував вимоги Закону України "Про виконавче провадження", а саме, що з доходів можна стягувати виключно 20%. Тобто, існує спеціальний порядок стягнення із соціальної допомоги в розмірі 20%. Саме з цією метою у постанові про арешт коштів наголошується про обмеження арешту на доходи боржника.

20.08.2019 від Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області до суду надійшов відзив на позов, у якому останній просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити (а.с. 41-43). Зазначає, що відповідно до приписів статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем 11.04.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58861188 з примусового виконання вимоги ГУ ДФС у Полтавській області від 27.11.2018 №Ф-1833-50У про стягнення боргу у розмірі 15819,54 грн з ОСОБА_1 . Одночасно з відкриттям виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 10% від суми, що підлягає примусовому стягнення, а саме - 1581,95 грн. Поряд з винесенням державним виконавцем 11.04.2019 постанови про арешт майна боржника та з огляду на відсутність у ОСОБА_1 будь якого майна, державним виконавцем 03.05.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника. В цій постанові зазначено, що арешт накладається на всі відкриті рахунки, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та зокрема статтею 73 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено Законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Таких повідомлень від банку не надходило. При цьому, за весь період перебування на виконанні виконавчого провадження боржник жодного разу не з`явився до відділу для вирішення питання щодо погашення боргу.

Третя особа правом на надання письмових пояснень на позов не скористалася.

Позивач та його представник в судовому засіданні 21.08.2019 позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.08.2019 проти позову заперечувала, просила відмовити у його задоволенні.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоча судом повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

27.11.2018 ГУ ДФС у Полтавській області відносно ОСОБА_1 винесено вимогу №Ф-4833-50У про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 15819,54 грн (а.с. 47).

10.04.2019 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області надійшла заява ГУ ДФС у Полтавській області від 04.04.2019 про примусове виконання вимоги від 27.11.2018 №Ф-4833-50У про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 15819,54 грн, яка є виконавчим документом (а.с. 46).

11.04.2019 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Корецькою О.М. на підставі вказаної вище заяви ГУ ДФС у Полтавській області відкрито виконавче провадження №58861188 з примусового виконання вимоги від 27.11.2018 №Ф-4833-50У про сплату боргу (недоїмки) ОСОБА_1 у розмірі 15819,54 грн (а.с. 48 зі звороту).

При цьому, у пункті 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.04.2019 ВП№58861188 (а.с. 48 зі звороту) виконавцем зазначено про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 10% від суми заборгованості та витрат виконавчого провадження у розмірі 200,00 грн.

В цей же день, тобто 11.04.2019, виконавцем винесено окрему постанову про стягнення виконавчого збору ВП№58861188, якою стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 1581,95 грн (а.с. 49 зі звороту).

Також, постановою від 11.04.2019 про арешт майна боржника головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Корецька О.М. з метою повного, своєчасного, реального виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) наклала арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 (а.с. 51 зі звороту).

У зв`язку з тим, що винесення постанови про арешт майна боржника від 11.04.2019 не забезпечило виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) 27.11.2018 №Ф-4833-50У, виконавцем 03.05.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №58861188, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження в розмірі 17601,49 грн (а.с. 57 зі звороту).

В результаті направлення виконавцем запитів в банківські установи встановлено відсутність відкритих боржником рахунків в АТ "ОТП Банк", АТ "Райффайзен Банк Аваль", АТ "Комерційний банк "Глобус", ПАТ "МТБ Банк", АТ "Креді Агріколь Банк", АТ "Альфа-Банк", АТ "А-Банк" (а.с. 59-61, 68, 88-90) та недостатність коштів для виконання постанови на рахунках боржника в АТ "Приватбанк" (а.с. 64).

У подальшому, 31.05.2019 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Корецькою О.М. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 58 зі звороту).

За змістом листа Управління соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтаві ради від 14.06.2019 №Г-04/208, ОСОБА_1 з 30.08.2018 отримує тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату (а.с. 28).

За змістом позовної заяви, вказана тимчасова допомога виплачується ОСОБА_1 на його картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Приватбанк".

Відкриття позивачем вказаного рахунку в АТ "Приватбанк" підтверджено відповідною довідкою банку (а.с. 101).

У червні 2019 року адвокат позивача звернувся до відповідача з вимогою про зняття арешту із карткового рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 у АТ "Приватбанк" (а.с. 81-82).

Листом Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 18.06.2019 №40930 позивача проінформовано про відсутність правових підстав для зняття арешту з коштів боржника та роз`яснено право на звернення до відповідного суду із заявою про зняття арешту з коштів боржника, що містяться на конкретному рахунку (а.с. 84).

Копію постанови про арешт коштів боржника від 03.05.2019 ВП №58861188 направлено на адресу ОСОБА_1 листом відділу від 18.06.2019 №40929.

Не погодившись з діями виконавця в частині накладення арешту на рахунок, бездіяльністю в частині не зняття арешту з рахунку та безпосередньо самою постановою про арешт коштів боржника від 03.05.2019 ВП №58861188, позивач оскаржив їх до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6, 7 частини 1 статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; - рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Частиною 1 статті 5 Закону визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина 5 статті 26 Закону).

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 48 Закону врегульовані питання порядку звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абзац 1 частини 2 статті 48 Закону).

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац 2 частини 2 статті 48 Закону).

За приписами статті 56 Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Як слідує з матеріалів справи, 03.05.2019 державним виконавцем в ході вчинення дій з примусового виконання ВП№58861188 винесено постанову про арешт коштів боржника, яка направлялася для виконання банківським установам.

У відповідь на отриману постанову про арешт коштів боржника АТ "Приватбанк" листом від 20.05.2019 №20.1.0.0.0/7-190517/2764 проінформувало відділ про те, що на рахунках ОСОБА_1 , відкритих в даній банківській установі, недостатньо коштів для виконання вказаної постанови (а.с. 64).

Жодних повідомлень стосовно того, що відкриті боржником в АТ "Приватбанк" рахунки, серед яких й рахунок № НОМЕР_2 , є рахунками зі спеціальним режимом використання і спірна постанова про арешт коштів боржника не підлягає виконанню в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках, до відділу від АТ "Приватбанк" не надходило.

Слід зазначити, що перелік коштів, на які не може бути звернено стягнення, визначений в статті 73 Закону.

Так, за змістом вказаної статті стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Таким чином, виходячи з приписів статті 73 Закону тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, що за доводами позивача виплачується йому шляхом її перерахування на картковий рахунок у АТ "Приватбанк" № НОМЕР_2 , не відноситься до виплат, на які не може бути звернено стягнення.

Щодо посилань ОСОБА_1 у позовній заяві на порушення відповідачем при прийнятті спірної постанови положень статей 68, 70 Закону, то судом вони оцінюються критично, з огляду на таке.

Відповідно частини 3 статті 68 Закону про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною 1 статті 68 Закону визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

За змістом статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:

- у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;

- за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Суд зауважує, що в спірному випадку позивачем оскаржується саме постанова про арешт коштів боржника від 03.05.2019 ВП№58861188, а не постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.05.2019 ВП№58861188.

Станом на момент розгляду справи судом не встановлено фактичного здійснення будь яких відрахувань з доходів ОСОБА_1 на підставі спірної постанови про арешт коштів боржника від 03.05.2019 ВП№58861188.

При цьому, за змістом відзиву відповідача на позовну заяву не відбувається жодних відрахувань з доходів позивача й на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 31.05.2019 ВП№58861188, оскільки 31.05.2019 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, а саме - пенсію, проте згідно відповіді ПФУ від 20.06.2019 боржник пенсію не отримує. Тому проведення відрахувань з пенсії боржника в розмірі 20% неможливе.

За доцільне також відмітити ту обставину, що за весь період перебування у відділі на виконанні виконавчого провадження №58861188 боржником ОСОБА_1 не було вжито жодних заходів для погашення боргу за вимогою ГУДФС у Полтавській області від 27.11.2018 №Ф-4833-50У.

Резюмуючи викладене, суд доходить висновку, що при винесенні спірної постанови про арешт коштів боржника від 03.05.2019 ВП№58861188 відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, в тому числі Законом України "Про виконавче провадження", а отже позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій державного виконавця щодо накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» та скасування спірної постанови є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині не зняття арешту з рахунку ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» суд вважає, що такі вимоги також слід залишити без задоволення, оскільки згідно з положеннями статті 59 Закону підстави для зняття виконавцем арешту з майна у даній справі відсутні. Крім того, суд вказує, що вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині не зняття арешту з рахунку є некоректною, оскільки спірною постановою накладено арешт саме на грошові кошти, що містяться на рахунках, а не на рахунки позивача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Стешенка, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36021, ідентифікаційний код 34963066), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 30, м. Дніпро, 49094, ідентифікаційний код 14360570), про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування постанови відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Гіглава