Справа № 160/1866/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 липня 2019 року Справа №160/1866/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Турлакової Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро питання щодо закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Садівниче товариство "Аист" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просила суд:

- визнати незаконними дії відділу у Дніпровському районні ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо поширення інформації, що у відомостях Державного земельного кадастру наявна помилка в координатах поворотних точок земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0601 , яка розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, а саме помилка в геодезичних вимірах у повідомленні про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою і оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях за № /1 та зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області не обґрунтовані відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0601 , яка розташована за адресою Дніпропетровські, область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське не поширювати.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в провадженні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верби І.О. перебувала справа №160/9167/18 за позовом ОСОБА_2 до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Садівниче товариство "АИСТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. З даної позовної заяви позивач дізналась про те, що відповідач надав ОСОБА_2 повідомлення про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою і оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях за№ /1. Зазначене повідомлення адресоване позивачу та в ньому стверджується, що у відомостях Державного земельного кадастру наявна помилка в координатах поворотах точок земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0601 , яка розташована за адресою Дніпропетровські, область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, а саме помилка в геодезичних вимірах. Позивач вважає, що означене повідомлення не містить жодних посилань на документацію із землеустрою або інші дослідження за ініціативою відповідача за участю позивача не проводилось, та використовується третіми особами ОСОБА_2 як безспірний доказ помилки у даних земельної ділянки. Отже, дії ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області є необґрунтованими та безпідставними, та порушують права позивача.

Оскільки, адміністративний позов не відповідав вимогам ст.ст. 160, 161, 172 КАС України, ухвалою суду від 01.03.2019 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків, та ухвалою суду від 09.04.2019 року продовжено строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду позивач надала заяву про усунення недоліків в якій просила відкрити провадження по справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 та Садівниче товариство "Аист".

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 року виправлено описку у тексті ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року шляхом зазначення вірного прізвища третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2

05.06.2019 року від ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги відповідач не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначив, що за нормами ст. 20 Закону України «Про державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними. В свою ж чергу, внесення відомостей до Державного земельного кадастру є обов`язковим. Інформація про земельні ділянки, які внесені до Державного земельного кадастру, є відкритою інформацією. Так, до Державного земельного кадастру було внесенні відомості про земельну ділянку площею 0,0680 га для ведення садівництва, розташованої в садовому товаристві «АИСТ» смт. Кіровське, Дніпровського району Дніпропетровської області та присвоєно кадастровий номер :02:002:0601 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 2011 року. Замовником вказаної документації із землеустрою була власниця зазначеної земельної ділянки - ОСОБА_3 , розробником документації - ТОВ «ГЕОТРАНСТЗЕМ». Відповідно до ст. 28 Закону України «Про землеустрій» розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Проаналізувавши інформацію відносно земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 щодо відповідності відомостей, що містить Державний земельний кадастр стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0601 та державний акт на право приватної власності на землю серії ДН № 002156 , виданий на ім`я ОСОБА_3 виявлено невідповідність у частині промірів земельної ділянки, а саме: довжина границі земельної ділянки від А до Б (відповідно до державного акту) становить 33,8 метрів, а в ДЗК внесено інформацію 33,9 метрів; від Б до В -23,9 м (відповідно до державного акту і. а в ДЗК - 23,46 м, від В до Г - 3,3 м., а в ДЗК - 3,87; від Г до Д - 31,1 м (відповідно до державного акту), а в ДЗК - 32,67м.; від А до Д - 20,5 м., а в ДЗК - 19,76 м. Таким чином, державним кадастровим реєстратором законно видано повідомлення про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру у документації із землеустрою /оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях № /1 відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051. Слід також зауважити, що вказана помилка виникла із-за недостовірної інформації зазначеної в документації із землеустрою, замовником якої не була позивач. Отже, вказаний адміністративний позов є безпідставним, та в задоволенні вимог слід відмовити у повному обсязі.

10.06.2019 року від ОСОБА_1 на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив на адміністративний позов, яка вмотивована тим, що твердження відповідача про наявність помилки є надуманим, необґрунтованим та таким, що суперечить законодавству, що є підставою для задоволення позову. Розповсюдження інформації Державного земельного кадастру шляхом надання третім особам повідомленні про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою і оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях не передбачено, повідомлення містить конфіденційні дані та персональну інформацію, розповсюдження якої заборонено законом, крім того, висновок про наявність помилки є необґрунтованим та таким, що суперечать законодавству, оскільки законодавство передбачає можливість зміни меж земельної ділянки при складанні технічної документації, отже є очевидним законність існування різних даних про довжину границь в акті та технічній документації. Зазначене вказує на обґрунтованість позовних вимог, безпідставність та необґрунтованість заперечень відповідача наведених у відзиві.

Третіми особами без самостійних вимог на предмет спору у визначений законодавством строк пояснень щодо позову не подано.

Вирішуючи питання щодо судової юрисдикції, до якої належить спір у даній справі, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

При цьому, пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

З пояснень відповідача убачається, що до Державного земельного кадастру було внесенні відомості № № /1 про земельну ділянку площею 0,0680 га для ведення садівництва, розташованої в садовому товаристві «АИСТ» смт. Кіровське, Дніпровського району Дніпропетровської області та присвоєно кадастровий номер :02:002:0601 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 2011 року. Замовником вказаної документації із землеустрою була власниця зазначеної земельної ділянки - ОСОБА_3 , розробником документації - ТОВ «ГЕОТРАНСТЗЕМ».

В поданій до суду позовній заяві позивач зазначає, що про існування справи №160/9167/18, яка перебувала в провадженні судді Дніпропетровськго окружного адміністративного суду (суддя Верба І.О.) за позовом ОСОБА_2 до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Садівниче товариство "АИСТ", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, остання дізналась коли відповідач надав ОСОБА_2 повідомлення про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою і оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях за № /1.

Слід зазначити, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року (суддя Верба І.О.) клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 про закриття провадження в адміністративній справі № 160/9167/18 задоволено. Провадження в адміністративній справі № 160/9167/18 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України закрито, оскілки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Під час розгляду справи № 160/9167/18 судом було встановлено, що позовні вимоги зводяться по суті до того, що земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0601 перетинає межі земельної ділянки, яку планує зареєструвати позивач на підставі технічної документації, але у зв`язку із відсутністю згоди ОСОБА_1 на зміну меж земельної ділянки, що перебуває у її власності фактично порушується право власності позивача на земельну ділянку. В свою ж чергу, земельна ділянка № 30 , яка розташована на території садівничого товариства "АИСТ" із кадастровим номером :02:002:0601 , власником якої є ОСОБА_1 , межує з земельною ділянкою № 25 , власником якої є ОСОБА_2 , порушує права позивача, оскільки наявні помилки у координатах поворотних точок земельної ділянки № 30 , порушують право позивача на розроблення документації щодо присвоєння ділянці № 25 кадастрового номеру, через технічну помилку, яка підтверджена відповідачем. ОСОБА_1 користується частиною землі позивача, що порушує право позивача на користування землею. Садівниче товариство "АИСТ" неодноразово повідомляло ОСОБА_1 про те, що вона користується частиною землі, яка належить позивачу згідно Державного акту на постійне користування землею ДП Дн № 002153 від 06.08.1995. Але ОСОБА_1 не бажає здійснювати заходи щодо усунення та виправлення помилок у координатах точок. Вказана ухвала суду набрала законної сили 14.03.2019 року, що підтверджується проставленою відповідною відміткою працівника апарату суду.

Таким чином, в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Приймаючи означене рішення суду по справі № 160/9167/18, суд виходив з того, відповідачем виключено (скасовано) кадастровий номер земельної ділянки позивача : 02:002:1842 , під час проведення реєстрації земельної ділянки третьої особи кадастровий номер № :02:002:0601 , у зв`язку із чим є накладання земельних ділянок, а третя особа не бажає у позасудовому порядку привести у відповідність до фактичного володіння межи земельних ділянок. Третя особа, тобто ОСОБА_1 є власником земельної ділянки № :02:002:0601 , отже у разі вирішення питання щодо внесення змін до даних щодо такої земельної ділянки у земельному кадастрі, судом вирішуватиметься питання щодо земельної ділянки третьої особи як об`єкта цивільних прав. Також між позивачем та третьої особою існує цивільний спір щодо використання земельних ділянок, в результаті якого ОСОБА_1 пред`явила до ОСОБА_2 цивільний позов у справі № 175/4106/18 про стягнення шкоди.

Окрім цього, як убачається з інформації із сайту «Судова влада» (https://court.gov.ua) в провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (суддя Озерянська Ж.М.) перебуває справа цивільна справа №175/295/19 за позовом за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Садівниче товариство «Аист», ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про видалення даних щодо земельної ділянки.

З матеріалів справи видно, що позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, спрямованим на поновлення порушеного відповідачем його права розпоряджатися (заповісти, продати тощо) земельною ділянкою № 30, яка розташована на території садівничого товариства "АИСТ" із кадастровим номером :02:002:0601 , яка межує з земельною ділянкою № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_2

Тобто, предметом цього спору є поновлення цивільних прав позивача у сфері земельних відносин.

Згідно із ст. 2 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що набуття права на землю громадянами (…) здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.

Відповідно до ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність (…) земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Статтею 377 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Земельна ділянка як об`єкт права власності - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства, також, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді, і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 16 ЦК передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, (…), їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, (…), якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Аналіз зазначених обставин справи та норм права дає підстави вважати, що спір про визнання дій незаконними відділу у Дніпровському районні ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо поширення інформації, що у відомостях Державного земельного кадастру наявна помилка в координатах поворотних точок земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0601 , яка розташована за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське, а саме помилка в геодезичних вимірах у повідомленні про виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, у документації із землеустрою і оцінки земель помилки, допущеної у його відомостях за № /1 та зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області не обґрунтовані відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0601 , яка розташована за адресою Дніпропетровські, область, Дніпропетровський район, смт. Кіровське не поширювати, не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки він спрямований на поновлення прав позивача у сфері земельних відносин (щодо встановлення/відновлення/зміни меж земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян), а тому має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 238, 243, 248, 256, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №160/1866/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , Садівниче товариство "Аист" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні.

У відповідності до вимог ст. 239 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції загального місцевого суду за правилами цивільного судочинства.

При цьому, також роз`яснити, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання. Згідно п.п.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя Н.В. Турлакова