Справа № 640/15926/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

23 серпня 2019 року м. Київ № 640/15926/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області Державної фіскальної служби України
провизнання протиправним та скасування рішення
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області та Державної фіскальної служби України, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України від 15 липня 2019 року про результати розгляду скарги ОСОБА_1 на вимогу про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску від 10 травня 2019 року №Ф-12.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом:

- заборони Головному управлінню Державної фіскальної служби у Рівненській області пред`являти до органів виконавчої служби вимогу про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску від 10 травня 2019 року №Ф-12 на суму 18083,62 грн.;

- заборонити Радивилівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області здійснювати стягнення за вимогою Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску від 10 травня 2019 року №Ф-12 на суму 18083,62 грн.;

- заборонити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Рівненській області оформляти та надсилати фізичній особі ОСОБА_1 , фізичній особі-підприємцю та адвокату Бондарчуку Віталію Олександровичу вимогу про сплату боргу (недоїмки) єдиного внеску на суму менше 18083,62 грн.;

- заборонити Головному управлінню Державної фіскальної служби у Рівненській області пред`являти до органів виконавчої служби вимогу про сплату боргу єдиного внеску на суму менше 18083,62 грн.;

- заборонити Радивилівському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області здійснювати стягнення за вимогою Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області з фізичної особи ОСОБА_1 , фізичної особи-підприємця та адвоката Бондарчука Віталія Олександровича на суму менше 18083,62 грн.

Заява обґрунтована тим, що на думку позивача дії Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області суперечать нормам чинного законодавства, крім цього Головним управлінням Державної фіскальної служби у Рівненській області видано дві вимоги одночасно з одного і того ж предмету стягнення, більше того останнім вже «наоформлено» вимог про стягнення ЄСВ на більшу суму ніж сума ЄСВ за три роки.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначено види забезпечення позову.

У відповідності до частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Однак, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням зазначеного, на даній стадії, до початку розгляду справи по суті, у суду відсутні підстави стверджувати про очевидну протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав або інтересів позивача дією такого рішення, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва --

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко