Справа № 826/14678/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Бєлової Л.В., Лічевецького І.О.,

за участю секретаря: Чуб Н.С.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2019 (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № 1-1013, № 1-1013, № 1-1013, № 1-1013 від 30.04.2018.

Вказана позовна заява обґрунтована тим, що ГУ ДФС у Київській області розрахувало зазначені в ППР суми податкових зобов`язань. Контролюючим органом допущено помилки у текстових позначених суми податкового боргу (у всіх оскаржуваних ППР сума податкового зобов`язання у текстовому вигляді складає двісті сорок чотири тисячі п`ять грн. 72 коп.), а крім того і не зазначено, за які саме земельні ділянки нараховано суму заборгованості, яка вимагається до сплати.

У відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначено, що згідно з ІС Податковий блок за позивачем рахуються земельні ділянки. На підставі зазначеного, відповідачем сформовані оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Станом на дату надання відповіді фізична особа ОСОБА_1 не звертався з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем розташування земельних ділянок для проведення звірки даних щодо розміру площі земельної ділянки, що перебуває у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку. Інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є відкритою та загальнодоступною інформацією.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2019 вищевказаний адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зокрема, апелянт вказує на те, що він законодавчо наділений повноваженнями та мав законні підстави для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи, За матеріалами справи 30.04.2018 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення:

№ 1-1013, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 175 123,43 грн за 2018 рік;

№ 1-1013, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 11 579,16 грн за 2018 рік;

№ 1-1013, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 2406,42 грн за 2018 рік;

№ 1-1013, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб у розмірі 144 400,32 грн за 2018 рік.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем податкове зобов`язання з земельного податку було визначено позивачу без урахування всіх обставин. Також, відповідач не надав суду письмових пояснень з приводу підстав винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, розрахунку сум податкових зобов`язань, документів, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Приписами статті 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 269.1.1. п. 269.1. ст. 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв).

Згідно з п.п. 270.1.1. п. 270.1. ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до вимог пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача наявні 9 актів на земельні ділянки загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Також, у власності позивача перебувають 20 земельних ділянок різної площі для будівництва та обслуговування житлового будинку. Всі земельні ділянки знаходяться в межах Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області.

Згідно з рішенням Рославичівської сільської ради Васильківського району Київської області ставка земельного податку встановлена на рівні 0,05% від нормативної грошової оцінки землі.

Нормативно-грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в межах с. Рославичі становить 133,27 грн.

Позивач здійснюючи розрахунок при наявності нормативно-грошової оцінки землі, вважає, що оскільки нормативно-грошова оцінка земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,15 га становить (133,27 грн *1500 м.кв) = 199 905,00 грн, то розмір земельного податку (0,05%) за неї буде становити (199 905, грн.*0,0005) = 99,95 грн, за земельну ділянку площею 0,25 га відповідно 166,59 грн земельного податку.

Оскільки у позивача наявні 9 актів на земельні ділянки площею по 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, таким чином земельний податок розраховувався за наступною формулою: 2,25*166,59*0,0005=1874,13 грн.

Також, у позивача у власності наявні 20 земельних ділянок різної площі для будівництва та обслуговування житлового будинку (0,0934+0,0964,00+0,0619+0,0173+0,057+0,0571+0,0009+0,0829+0,0697+0,0695+0,566+0,0577+0,0768+0,0768+0,0768+0,0768+0,0196+0,0421+0,0547+0,0546+0,0421)= 1,1639 га, тому земельний податок становить: 11639 кв.м*133,27*0,0005=775,56 грн.

Під час розрахунку за відсутності нормативно-грошової оцінки землі позивач вважає, що оскільки у позивача у власності наявні земельні ділянки загальною площею 16,2007 га (0,25+0,25+0,1+0,1+0,5840+6+6,9560+3,2447), то земельний податок повинен розраховуватись за наступною формулою: 16,2007*26194,09*0,05=21 218,13 грн.

Здійснені позивачем розрахунки жодним чином не спростовані відповідачем. В свою чергу, відповідачем не доведено, що податкове зобов`язання з земельного податку було ним визначено з у рахуванням всіх обставин. До суду першої інстанції взагалі не надавались письмові пояснення з приводу підстав винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, розрахунку сум податкових зобов`язань, документів, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

До суду апеляційної інстанції відповідачем надавались виключно письмові пояснення з приводу розрахунку сум податкових зобов`язань, однак з наданих пояснень неможливо зробити жодних висновків з приводу правильності здійснення розрахунків сум податкових зобов`язань. Будь-яких документів, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення суду апеляційної інстанції не надано.

З матеріалів справи є не зрозумілим чи при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень враховувався факт здійснення або не здійснення нормативної грошової оцінки землі, що впливає на розмір податку, який підлягає сплаті, а також факт знаходження вищевказаних земельних ділянок у межах населеного пункту чи поза межами населеного пункту.

Вказані обставини є достатніми для висновку про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають викладеним у ст. 2 КАС України критеріям, адже колегія суддів зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

В той же час, рішення суб`єкта владних повноважень повинно відповідати ст. 2 КАС України, згідно з якою у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Однак, відповідач не навів жодного обґрунтування щодо наявності законних підстав для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.02.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27.08.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:Л.В. Бєлова

І.О. Лічевецький