Справа № 160/2971/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2019 року м. Дніпросправа № 160/2971/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

секретарі судового засідання Лащенко Р.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Коваленко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року в адміністративній справі №160/2971/19 (головуючий суддя І-ї інстанції Царікова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 02.04.2019 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо не нарахування та не виплати йому пенсії за період з 02.02.2018 року по 30.08.2018 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому пенсії за вказаний період.

В обґрунтування позову зазначено, що у червні 2018 року на засіданні ЦМСЕК МОЗ України розглянуто медико-експертну справу позивача, та прийнято рішення встановити йому ІІІ групу інвалідності з 02.02.2018 року. Вказане рішення позивач отримав поштою у липні 2018 року. 30 серпня 2018 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності, додавши до своєї заяви всі необхідні для цього документи. Однак, у жовтні 2018 року відповідач повідомив його листом про призначення йому пенсії по інвалідності та фактичну її виплату з серпня 2018 року, тобто з місяця звернення із заявою про призначення пенсії. Відмову відповідача у призначенні та виплаті пенсії з дати встановлення інвалідності позивач вважає протиправною, оскільки звернення відбулося у встановлений законом тримісячний строк, тому пенсія має бути призначена у відповідності до п.2 ч.1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на весь строк з моменту встановлення інвалідності, а саме: з 02.02.2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року в задоволенні вимог позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, якою просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 30 серпня 2018 року звернувся до ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с.88).

Підставою такої заяви стало встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності (довідка МСЕК від 19.06.2018 року (а.с.116-117).

За результатами розгляду заяви відповідачем прийнято рішення про призначення пенсії по інвалідності з 30 серпня 2018 року, тобто з моменту звернення (а.с.77-78).

18.10.2018 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про роз`яснення підстав ненарахування пенсії за період з 02.02.2018 року по 30.08.2018 року (а.с.14).

Пенсійний орган своїм листом від 22.10.2018 року повідомив про не нарахування та не виплати позивачу пенсії за період з 02 лютого 2018 року по 30 серпня 2018 року, оскільки останній звернувся із заявою про призначення пенсії лише 30.08.2018 року, поза тримісячний строк (а.с.16).

Не погодившись з відмовою пенсійного органу щодо нарахування пенсії за період з 02 лютого 2018 року по 30 серпня 2018 року, позивач оскаржив таку відмову до суду.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Основним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV)

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються види пенсійних виплат, умов набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Такі випадки передбачені у пунктах 1-3 частини першої вказаної норми Закону.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

З аналізу вказаної норми вбачається, що у іншому випадку, зокрема, у разі звернення за пенсією пізніше (тобто після спливу) трьох місяців з дня встановлення інвалідності, пенсія призначається з дня звернення особи за пенсією.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №552/5712/15-а (адміністративне провадження №К/9901/14069/18).

Як зазначалось вище 02 лютого 2018 року позивач звернувся до ДЗ «Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ України» для проведення медико-соціальної експертизи для встановлення групи інвалідності.

Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0215801 від 19 червня 2018 року ОСОБА_1 встановлена ІІІ група інвалідності з 02 лютого 2018 року, а з заявою щодо призначення пенсії, позивач звернувся до органу пенсійного фонду 30 серпня 2018 року, тобто після спливу тримісячного строку для звернення за пенсією.

За таких обставин, призначаючи пенсію позивачу з 30 серпня 2018 року, тобто з часу звернення, а не з часу встановлення інвалідності, відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посилання позивача на ту обставину, що рішення МСЕК про встановлення йому інвалідності отримано ним лише у липні 2018 року, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки законодавцем строк, з якого призначається пенсія по інвалідності, не пов`язується з днем отримання рішення МСЕК, та Законом №1058-IV не передбачено умов, за яких строк для звернення за призначенням пенсії по інвалідності може бути подовжений чи поновлений.

Щодо вимог про зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії позивачу за період з 02 лютого 2018 року по 30 серпня 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 87 Закону №1788-XII суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 Закону №1058-IV, у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №552/5712/15-а.

В апеляційній скарзі представник апелянта посилається на статтю 34 Закону №1058-IV, згідно якої пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності, а відтак, оскільки позивачу інвалідність встановлена з 02.02.3018 року до чергового переогляду - 15.02.2021 року, то пенсія має призначатись на весь строк встановлення інвалідності.

Колегія суддів звертає увагу, що таке твердження представника позивача (без урахування вимог статті 45 Закону №1058-IV) є хибним, таким, що спотворює сам порядок призначення пенсії. За думкою представника позивача, взагалі не важливо, коли особа звертається за призначенням їй пенсії по інвалідності, чи то на наступний день після встановлення їй інвалідності, чи то через рік, чи то через три роки.

Вказане твердження представника апелянта є нелогічним та не грунтується на законі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судом першої інстанції оскаржуваного рішення і погоджується з його висновками у справі, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року в адміністративній справі №160/2971/19 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 травня 2019 року в адміністративній справі №160/2971/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва