Справа № 540/1128/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1128/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Мельниченко В.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Козлова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 04.02.2019 р. № ,

встановив:

ФОП ОСОБА_2 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України в Херсонській області, Автономній Республіки Крим та м.Севастополі, в якому просить суд, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.02.2019 р. № на суму 201,79 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в адміністративному позові зазначив, що перевіркою було встановлено, що ФОП ОСОБА_2 в період, що перевірявся здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування будучи платником єдиного податку ІІ групи з граничним обсягом доходу протягом календарного року, що не перевищує 1500000,00 грн., отримав дохід від експортно імпортних операцій на загальну суму 59447,71 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземної валюти на дату отримання такого доходу складає 1525440,47 грн., тим самим перевищив дозволений обсяг доходу в календарному періоді. В порушення пп.2 ст. 293.8 ст. 293 ПК України не перейшов в наступному податковому періоді на застосування ставки єдиного податку визначеної для платників єдиного податку ІІІ групи, від застосування спрощеної системи оподаткування у розмірі 15 відсотків, чим допустив заниження єдиного податку за 2016 рік на 3816,07 грн. Позивач не погоджується з позицією контролюючого органу, так як останній визначив дату отримання позивачем доходу в іноземній валюті на підставі виписки з розподільчого рахунку НОМЕР_1 код валюти долар США, однак даний рахунок не відноситься до рахунків позивача, що відображено в п. 1.11 Акту перевірки. Позивач вважає, що датою отримання доходу в іноземній валюті за експортовану продукцію вважається дата зарахування іноземної валюти та гривневого еквівалента, отриманого внаслідок обов`язкового продажу іноземної валюти, на поточні рахунки резидента, який вчинив експортну операцію.

03.07.2019 р. від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає з тих підстав, що перевіркою встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 . пункту 293.8 ст. 293 Розділу ХІV Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме заниження єдиного податку за 2016 рік у сумі 3816,07 грн. Зазначає, що згідно виписок банку на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 (валюта USD долар США) МФО 351005 АТ «Укрсиббанк» за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. зараховано валютної виручки від експортних операцій на загальну суму 59447,71 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату отримання такого доходу складає 151076,18 грн., а саме: 10.08.2016 р. в сумі 30240,31 доларів США (еквівалент 750511,97 грн.), 06.10.2016 року в сумі 9960,00 доларів США (еквівалент 257947,41 грн.), 28.10.2016 р. в сумі 9960,00 доларів США (еквівалент 254306,56 грн.), 29.11.2016 року в сумі 9287,40 доларів США (еквівалент 238310,24 грн.). Таким чином, відповідач вважає, що зарахування виручки на розрахунковий рахунок ФОП Лунів ОСОБА_3 № НОМЕР_1 (валюта USD долар США) МФО 351005 АТ «Укрсиббанк», який є розподільчим рахунком, відкритим уповноваженим банком, відповідно до п. 292.5 ст. 292 ПК України є доходом платника єдиного податку.

Ухвалою від 05.06.2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з викликом сторін по справі.

Ухвалою від 04.07.2019 року судом ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

15.08.2019 року Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 20.08.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені в адміністративному позові, а також наголошував на змісті п. 292.6 ст. 292 Податкового Кодексу України, що датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, а саме на поточний рахунок.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на обставини викладені у відзиві та вимоги п. 292.5 ст. 292 Податкового Кодексу України, відповідно до якої дохід виражений в іноземній валюті, перераховується у гривні за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату отримання такого доходу. Вважає, що такою датою є дата надходження коштів на розподільчий рахунок позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

За результатами документальної невиїзної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_2 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.01.2016 р. та по 31.12.2016 р., правильності нарахування обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. відповідачем складено акт від 19.12.2018 року, яким встановлено порушення пункту 293.8 ст. 293 Розділу ХІV ПК України, а саме заниження єдиного податку за 2016 рік у сумі 3816,07 грн., п. 44.1, п. 44.3 ст. 44, п. 177.10 ст. 177, п.1 ст. 121 ПК України, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю.

Позивач 22.01.2019 року подав відповідачу заперечення № 01/2019 до акту перевірки від 19.12.2018 р. № 749/21-22-13-04/ НОМЕР_2 , в якому вказав на те, що відповідно до вимог постанови НБУ від 07.06.2016 року № 342, надходження в іноземній валюті підлягали обов`язковому продажу на міжбанківському валютному ринку України у розмірі 65%. Решта надходжень в іноземній валюті залишалася у розпорядженні резидентів та нерезидентів і використовувалася ними відповідно до правил валютного регулювання.

Крім того, зазначив, що кошти від обов`язкового продажу іноземної валюти були зараховані на поточний рахунок у національній валюті у наступні дати: 11.08.2016 р. 487866,88 грн. (від продажу 19656,2 дол.), 07.10.2016 р. 167029,20 грн. (від продажу 6474 дол.), 31.10.2016 р. 165087,00 грн. (від продажу 6474 дол.), 30.11.2016 р. 154180,13 грн. (від продажу 6036,81 дол.).

Кошти у іноземній валюті (35%), які залишилися у розпорядженні ФОП були зараховані на рахунок НОМЕР_3 (код валюти USD долар США) у наступні дати: 11.08.2016 р. 10584,11 доларів США, 07.10.2016 р. 3486,00 доларів США, 31.10.216 р. 3486,00 доларів США, 30.11.2016 р. 3250,59 доларів США.

Також у своїх запереченнях на акт позивач зазначив, що загальна сума доходу склала 1499165,47 грн., що не перевищує граничний обсяг доходу 1500000,00 грн.

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 30.01.2019 року № 404/ФОП/21-22-13-04 вбачається, що за результатами розгляду заперечень, Розділ ІІІ Висновки виклали у іншій редакції: Документальною позаплановою невиїзною перевіркою платника податків ОСОБА_2 встановлено порушення пункту 2.2, 2.10 акту перевірки: - п. 293.8 ст. 293 Розділу ХІV Податкового Кодексу України, а саме заниження єдиного податку від 2016 р. у сумі 161,43 грн.; - п. 44.1, п. 44.3, ст. 44, п.177.10. ст.177, п.ю1 ст. 131 Податкового кодесу України в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійснені податкового контрою.

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.02.2019 року , яким позивачу нараховано суму грошового зобов`язання за платежем Єдиного податку з фізичних осіб 201,79 грн., яке і є предметом оскарження.

Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення став висновок податкового органу, про порушення позивачем граничного обсягу доходу, визначеного п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, враховуючи дату надходження виручки на розподільчий рахунок, залишивши поза увагою надходження вказаних коштів на поточний рахунок позивача.

Як пояснили сторони в судовому засіданні причиною розбіжностей у визначені суми отриманого позивачем доходу стала курсова різниця валюти в період між її надходженням на розподільчий рахунок та зарахуванням цих коштів на поточний рахунок позивача. При цьому загальну суму надійшовших коштів у іноземній валюті на розподільчий рахунок, а саме 59447,71 доларів США сторони не оспорюють.

Правові відносини регулюються такими нормами права.

Відповідно до приписів п.п.1 п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку для фізичної особи підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного ) періоду в грошовій формі (готівковий та/або безготівковий); матеріальній або нематеріальній формі, визначений пунктом 292.3 ст. 292 ПК України.

Дохід, виражений в іноземній валюті, перераховується у гривнях за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим Національним банком України на дату отримання такого доходу (п.292.5 ст.292 ПК України).

Датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі (п. 292.6 ст.292 ПК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках.

Уповноважений банк зобов`язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, на які поширюється вимога щодо обов`язкового продажу, на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2603 (далі - розподільчий рахунок) (пункт 6 Постанови).

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що зазначений рахунок НОМЕР_1 код валюти долар США є окремим аналітичним рахунком балансового рахунку 2603 "Розподільчі рахунки суб`єктів господарювання" (далі - розподільчий рахунок), на який уповноважений банк зобов`язаний попередньо зараховувати надходження в іноземній валюті, з подальшим обов`язковим продажем надходжень в іноземній валюті у розмірі 65 відсотків, виключно наступного робочого дня після дня зарахування таких надходжень на розподільчий рахунок ( п.2 Постанови НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 07.06.2016р. № 342 діяла з 09.06.2016 р. до 14.09.2016 р. включно, п.2 Постанови НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 14.09.2016р. № 386 із змінами, внесеними згідно з Постановою НБУ № 402 від 22.11.2016р.), а отже не є поточним рахунком ФОП ОСОБА_2 і він не має жодної можливості відстежувати рух коштів по цьому рахунку та розпоряджатись ними до їх надходження на його поточний рахунок.

Постановою Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 затверджена Інструкція про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка регулює правовідносини, що виникають від час відкриття банком, поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній валюті та іноземних валютах суб`єктами господарювання, фізичними особами, іноземними представництвами, нерезидентами інвесторам, ініціативній групі х проведення всеукраїнського референдуму.

Пунктом 5.2 «Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті» (Затверджених Постановою Правління НБУ від 12.11.2003р. № 492) визначено, що поточний рахунок в іноземній валюті відкривається суб`єкту господарювання, зокрема для зберігання грошей і проведення розрахунків в рамках законодавства України в безготівковій та готівковій іноземній валюті, для здійснення поточних операцій, визначених законодавством України.

Кошти в іноземній валюті, перераховані з-за кордону нерезидентом, зараховуються на поточні рахунки резидентів - юридичних осіб через розподільчі рахунки (п. 5.3 Інструкції).

Розподільчий рахунок є транзитним та використовується банком для обліку платежів на якийсь час до перерахування їх за призначенням згідно з нормативно-правовими актами або договорами.

Режим роботи такого рахунка для клієнта банку недоступний, можливості самостійно розпоряджатися коштами, що містяться на рахунку 2603 клієнт позбавлений. Крім того, на зазначений рахунок зараховуються надходження в іноземній валюті, а для фізичної особи підприємця всі вартісні показники, що включаються до доходу відображаються в національній валюті України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що датою отримання доходу в іноземній валюті за експортовану продукцію вважається дата зарахування іноземної валюти та гривневого еквівалента, отриманого внаслідок обов`язкового продажу іноземної валюти, на поточні рахунки резидента, який вчинив експортну операцію.

Так, з виписки по рахункам ФОП ОСОБА_2 , вбачається сума, що надійшла на поточний рахунок платника у гривнях після обов`язкового продажу 65 % валютної виручки банком на дату зарахування грошей у гривнях 974163,21 грн., залишок 35% виручки в іноземній валюті, який не підлягає обов`язковому обміну в гривнях за офіційним курсом НБУ, що діяв на дату надходження грошей на валютний рахунок 525002,26 грн. Загальна сума доходу склала 1499165,47 грн.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що зарахування валютної виручки відбулось спочатку на розподільчий рахунок, а потім на поточний рахунок платника у гривнях після обов`язкового продажу 65 % валютної виручки банком, суд вважає, що позивачем правомірно визначено суму доходу за 2016 рік в розмірі 1499165 грн. 47 коп., а висновки, що викладені в Акті від 19.12.2018 року з урахуванням листа від 30.01.2019 року «Про розгляд заперечень», є помилковими.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, оскільки останнім під час судового розгляду не доведено фактів допущення порушень вимог валютного законодавства позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне, скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі № від 04.02.2019 року на суму 201,79 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподілені відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73000, м.Херсон, пр.Ушакова,75, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 04.02.2019 р. № - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 04.02.2019 р. № на суму 201,79 (двісті одна гривня сімдесят девять копійок) грн.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця Лунів Василя Михайловича (рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м.Херсон, пр. Ушакова, 75) судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп), шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 22 серпня 2019 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 111060000