Справа № 522/20303/18
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/20303/18
Головуючий в 1 інстанції: Домусчі Л.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 27 червня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно - будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

19 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовною заявою, в якій просила скасувати постанову заступника начальника управління - начальника інспекційного відділу №1 управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. №784/18 від 07.11.2018 року по справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 9 ст. 96 КУпАП, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідачем протиправно зроблено висновок, що нею експлуатується реконструйована квартира АДРЕСА_1 . Так, в 2009 році позивач набула 1/2 частини зазначеної квартири у спадщину, після смерті матері. Власність на другу 1/2 частину квартири набула її сестра ОСОБА_2 , яка померла в серпні 2018 року та яка фактично користувалась квартирою на протязі останніх 9 років.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що позивач є власником 1/2 квартири АДРЕСА_1 . В ході проведення позапланової перевірки встановлено, що в зазначеній квартирі фактично виконані будівельно - монтажні роботи з реконструкції квартири шляхом прибудови приміщень першого поверху. Реконструйована квартира експлуатується для проживання. Позивачем не надано документи, які дають право на виконання будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту. Також позивачем не надано документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 . Відповідач зазначив, що оскаржувана постанова винесена на підставі та за результатами всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та в порядку передбаченому законодавством.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 27 червня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем експлуатується реконструйована шляхом будівництва прибудови квартира АДРЕСА_1 , яка не прийнята в експлуатацію, що є порушенням ч.8 ст.39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Висновки суду першої інстанції стосовно того, що позивач набула право власності на квартиру у лютому 2019 року, тобто пізніше дати притягнення її до адміністративної відповідальності не мають значення для вирішення цієї справи, оскільки фактично самочинне будівництво не може мати законні документи.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

З 16 жовтня 2018 року по 25 жовтня 2018 року управлінням ДАБК Одеської міської ради проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт, за результатами якої складено акт № 001350.

Актом перевірки встановлено, що до квартири АДРЕСА_4 , влаштовано прибудову. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, гр. ОСОБА_2 являється власником 1/2 частки квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-857 від 21.07.2009 року за адресою АДРЕСА_4 . Крім того, ОСОБА_1 являється власником другої 1/2 частки квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-857 від 21.07.2009 року за адресою АДРЕСА_4 .

Згідно з технічним паспортом інвентаризації нерухомого майна, виготовленим КП "Одеське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості" за № 547пр-113-153 від 13.04.2009 року. за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 55,7 кв.м., складається: кімната-4, площею 17,5 кв.м.; кухня - 3, площею 8,3 кв.м.; санвузол -2, площею 3,6 кв.м.; коридор - 1, площею 4,0 кв.м.; веранда - 5 та 6, загальною площею 22,3 кв.м. При цьому, приміщення 5 та 6 з відміткою "Самочинно збудовані або переобладнані приміщення".

В ході проведення перевірки встановлено, що за адресою АДРЕСА_4 фактично виконані будівельно - монтажні роботи, з реконструкції квартири шляхом прибудови приміщень першого поверху. Реконструйована квартира експлуатується для проживання.

В Єдиному реєстрі документів відсутня інформація щодо реєстрації документів, що дають право на виконання будівельних робіт та які засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за адресою АДРЕСА_4 .

25 жовтня 2018 року відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За результатами розгляду матеріалів перевірки, 07 листопада 2018 року заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу № 1 управління АБК Одеської міської ради Якименко Р.К. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП та накладено штраф в розмірі 10 200 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач стала власником спірної квартири у цілому лише з лютого 2019 року. До цього часу користувачем квартири була її сестра - ОСОБА_2 , яка постійно мешкала у ній. Крім того, відповідачем не надано жодних доказів, що саме позивачем здійснено реконструкцію та прибудову до спірної квартири.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду визначені ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим постановою Кабміну України за №294 від 9.07.2014р. та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року.

За правилами абз.2 ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабміном України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва, що прямо передбачено п.9 Порядку № 553. Єдиний виняток, передбачений ч.2 цього пункту для ситуації, в якій неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував певний об`єкт.

Відповідно до п.5 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

За п.7 Порядку № 553, підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та виявлення факту самочинного будівництва об`єкта.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до п.п. 9, 12, 13 Порядку № 553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва, та посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час його здійснення зобов`язані, зокрема, ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Крім того, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю, подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Разом з цим, згідно п. 14 Порядку № 553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що такий захід державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, як позапланова перевірка, повинен здійснюватись в присутності суб`єкта містобудування, який має ознайомитись з направленням на проведення такого заходу, його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом та отримувати примірники цих документів, а також має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол та припис, винесені відповідачем за результатом позапланової перевірки, отримані ОСОБА_1 того ж дня, 25 жовтня 2018 року. Позивача було повідомлено про розгляд справи про притягнення її до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, однак надала свої пояснення щодо протоколу про адміністративне правопорушення.

З наведеного вбачається, що управлінням ДАБК дотримано порядок проведення позапланової перевірки.

За обставина справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.9 ст.96 КУпАП, відповідно до приписів якої експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало недотримання вимог ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року.

В свою чергу, згідно з ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Частинами 1 та 2 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання, містобудівної діяльності" в редакції Закону № 320-VIII від 09.04.2015 року, передбачала, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що належать до I-III категорій складності, та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Частиною 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Частиною 9 ст.96 КУпАП передбачена відповідальність за експлуатацію об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), крім порушень, передбачених частиною восьмою цієї статті.

В свою чергу, частина 9 ст.96 КУпАП в такій редакції, діє з 10.06.2017 року. До зазначеної дати законом передбачалася відповідальність за експлуатацію об`єктів будівництва, які завершені будівництвом з 19 січня 2012 року та не прийняті в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

В постанові від 04.03.2014 року по справі №21-433а13 Верховний Суд України зазначив, що при розгляді спорів цієї категорії суди мають з`ясовувати питання щодо наявності в діях суб`єкта містобудування складу правопорушення, зокрема, факту закінчення будівництвом відповідного об`єкта, наявності на цей момент встановленого законодавством обов`язку вводити об`єкт в експлуатацію, не введення в експлуатацію та використання об`єкта, закону, який би встановлював відповідальність за невиконання обов`язку із введення в експлуатацію, а також дотримання строків притягнення до публічної відповідальності.

Крім того, Верховний Суд України зазначив, що в контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов`язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об`єкта містобудування з початку його використання.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням. В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення.

Стаття 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності 12 березня 2011 року, визначає порядок прийняття в експлуатацію, після набрання ним чинності, закінчених будівництвом об`єктів та містить заборону на експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, за час його дії. Цей Закон не містить темпоральних застережень, зокрема про поширення його дії на відносини, які виникли до набрання ним чинності.

В даному випадку відповідачем за наслідками проведеного заходу державного архітектурно-будівельного контролю, не встановлено, коли та ким була здійснена реконструкція на об`єкті за адресою АДРЕСА_4 .

Посилання в акті перевірки на те, що позивач є замовником будівництва не підтверджено належними доказами, крім того, спростовується матеріалами справи.

Так, в технічному паспорті квартири, виготовленому станом на 22 червня 2007 року вже зазначена самочинна прибудована веранда площею 22,3 кв.м. (а.с.129-131). Зазначені обставини підтверджують факт того, що спірна веранда збудована ще до набрання чинності Законом України "Про регулювання, містобудівної діяльності".

Разом з тим, позивач набула права власності в порядку спадкування на половину квартири 21.07.2009 року, тобто вже після прибудови спірної веранди (а.с.142).

Власником іншої половини квартири з 21 липня 2009 року була сестра позивача ОСОБА_2 , яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_4 (а.с.143).

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач з 1996 року зареєстрована та проживає в АДРЕСА_5 , що спростовує факт експлуатації нею квартири з самочинно прибудованою верандою станом на час проведення позапланової перевірки. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Судова колегія вважає помилковими доводи апелянта, що для вирішення цієї справи не важливо коли позивач набула право власності на спірну квартиру, оскільки самочинно прибудована веранда є частиною квартири, право власності на яку у позивача виникло після проведення позапланової перевірки та винесення оскаржуваної постанови.

Власником квартири АДРЕСА_1 в цілому позивач стала 27 лютого 2019 року.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_1 порушення, передбаченого ч.9 ст.96 КУпАП, а тому постанова відповідача №784/18 від 07.11.2018 року є необґрунтованою та правомірно скасована судом першої інстанції.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: Т.М.Танасогло