Справа № 712/3187/16-а
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2019 року

м. Київ

справа №712/3187/16-а

адміністративне провадження №К/9901/8812/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 712/3187/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області (далі - Управління ПФУ) про зобов`язання здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Горяйнова А.М., суддів Мамчура Я.С., Шостака О.О., -

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 22.03.2016 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій та відказних справ при Управлінні ПФУ від 24.12.2015 (протокол №71/2) «Про відмову в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді ОСОБА_1»;

зобов`язати Управління ПФУ призначити та здійснювати виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82 % грошового утримання (суддівської винагороди) судді, який працює на відповідній посаді судді господарського суду Черкаської області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 06.08.2015.

Позов ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що набувши статусу судді у відставці, вона 06.08.2015 звернулася до Управління ПФУ з заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, проте відповідач протиправно відмовив в призначенні такого грошового утримання з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VIII). Така відмова є протиправною, зокрема тому, що право на щомісячне грошове отримання судді у відставці набуто значно раніше ніж Закон № 213-VIII, а тривалий період, протягом якого не вирішувалося питання про звільнення її з посади судді у відставку, жодним чином не залежав від її волі, а тому й не повинен впливати на призначення, нарахування та виплату їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

2. Соснівський районний суд м. Черкаси постановою від 14.04.2016 задовольнив позовні вимоги.

3. Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 28.07.2016 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог.

4. 16.08.2016 ОСОБА_1 звернулась до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.04.2016 - залишити в силі.

5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 18.08.2016 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

6. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

7. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

9. У справі, яка розглядається суди встановили, що ОСОБА_1 працювала на посаді судді господарського суду Черкаської області.

12.02.2014 позивач звернулася до Верховної Ради України та Вищої ради юстиції із заявами про звільнення з посади судді у зв`язку із виходом у відставку.

Вища рада юстиції 18.06.2015 прийняла рішення про внесення подання до Верховної ради України про звільнення ОСОБА_1 із посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Постановою Верховної Ради України від 16.07.2015 № 636-VІІІ позивача було звільнено з посади судді.

Наказом від 05.08.2015 № 95-к ОСОБА_1 відраховано зі штату господарського суду Черкаської області.

Після звільнення з посади судді ОСОБА_3 звернулася до Управління ПФУ із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді.

Рішенням комісії по розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій та відказних справ при Управлінні Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 24.12.2015 № 71/2 позивачу було відмовлено у призначенні щомісячного довічного грошового утримання.

Також суди встановили, що згідно із наказами голови господарського суду Черкаської області, погодженими з Державною судовою адміністрацією України від 12.05.2010 №28-к та від 25.05.2011 №44-к ОСОБА_1 з 25.05.2010 було встановлено щомісячне грошове утримання судді, яка має право на відставку, та продовжує працювати на посаді судді у розмірі 80 відсотків заробітної плати судді. Починаючи з 25.05.2011 щомісячне грошове утримання судді збільшено до 82 відсотків заробітної плати.

Згідно із доданими до заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, станом на 05.08.2015 стаж роботи судді, який дає право на відставку, становить 25 років 1 місяць 08 днів, з них повних 22 роки безпосередньо на посаді судді. Станом на 12.02.2014 стаж роботи судді, який дає право на відставку становив 23 роки 07 місяців 15 днів, з них 21 повний рік безпосередньо на посаді судді. Станом на дату досягнення 65 років стаж роботи безпосередньо на посаді судді також становив 21 повний рік.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що заява позивача про вихід у відставку не була своєчасно розглянута з незалежних від неї причин, у зв`язку з чим ОСОБА_3 має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до законодавства, що діяло на час подачі відповідної заяви.

11. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив із того, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми права, які були чинними на час виходу ОСОБА_3 у відставку та звернення до Управління ПФУ із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання. З 01.06.2015 норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 2453-VI), втратили чинність, тому пенсійний орган діяв правомірно.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

12. Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що на час виникнення спірних відносин стаття 141 Закону № 2453-VI залишалась чинною, тому безпідставними є посилання суду апеляційної інстанції на Закон № 213-VIII, який скасував набуте позивачем право на щомісячне грошове утримання судді у відставці.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Верховний Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

13. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Відповідно до статті 109 Закону № 2453-VI (в редакції, яка була чинною на час звернення із заявою про відставку) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Суддя має право у будь-який час перебування на посаді незалежно від мотивів подати заяву про звільнення з посади за власним бажанням.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. У разі звільнення судді з посади в результаті внесення такого подання Вища рада юстиції повідомляє про це Вищу кваліфікаційну комісію суддів України.

Суддя продовжує здійснювати свої повноваження до прийняття рішення про його звільнення.

За суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

15. Згідно зі статтею 138 Закону № 2453-VI (в редакція, яка була чинною на час звернення із заявою про відставку) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-XII), або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення віку, встановленого першим реченням цієї частини, право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

60 років - які народилися по 31 грудня 1952 року;

60 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня 1953 року;

61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону № 3723-XII.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

16. Отже, за змістом зазначених норм, судді, який вийшов у відставку, після досягнення певного пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених Законом № 3723-XII, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку отримує щомісячне довічне грошове утримання.

17. Відповідно до частини першої статті 141 Закону № 2453-VI [у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» (далі - Закон № 192-VIII)] судді, який вийшов у відставку, виплачується щомісячне довічне грошове утримання або пенсія за його вибором.

18. Відтак, реалізація права на отримання щомісячного довічного грошового утримання безпосередньо пов`язується зі статусом судді у відставці, який законодавець пов`язав або з досягненням певного віку або з наявністю не менш ніж 20 років стажу судді.

19. У справі, яка розглядається суди встановили, що станом на 05.08.2015 у позивача стаж роботи судді, який дає право на відставку, становить 25 років 1 місяць 08 днів, з них повних 22 роки безпосередньо на посаді судді. При цьому суди встановили, що 08.05.2014 позивач досягла 65 років

20. Водночас, як свідчать матеріали справи та вірно було встановлено судами попередніх інстанцій, відмовляючи позивачу в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, пенсійний орган посилався на пункт 5 Прикінцевих положень Закону № 213-VІІІ відповідно, до якого встановлено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону № 2453-VI.

21. Проте, згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

22. Верховний Суд у постанові від 13.12.2018 у справі № 712/10074/15-а (2а/712/436/15) висловив правову позицію, згідно з якою, оскільки право на відставку незалежно від досягнення пенсійного віку, у суддів виникає з моменту набуття ними 20 річного суддівського стажу, то одночасно з цим правом в них виникає право на довічне грошове утримання судді у відставці.

23. У цьому рішенні Верховний Суд також зазначив, що у суддів, які до 01.06.2015 мали стаж роботи суддею не менше 20 років, виникло право на отримання щомісячного грошового утримання судді, незалежно від ухвалення Закону № 213-VІІІ, відповідні положення якого згодом були визнані неконституційними (рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016).

24. Водночас, колегія суддів звертає увагу, що з прийняттям вищезазначеного Закону № 213-VIII та у зв`язку з неприйняттям до 01.06.2015 закону щодо спеціальних пенсій, не скасовано положення статті 141 Закону № 2453-VI в редакції Закону № 192-VIII, частиною другою якої передбачено щомісячне довічне грошове утримання для судді у відставці.

25. У зв`язку з зазначеним, при розгляді заяви позивача про призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідач повинен був керуватися положеннями вищезазначеної статті, оскільки вона не втратила чинності в частині права судді на відставку та призначення їй щомісячного довічного грошового утримання.

26. Відтак, оскільки позивач, маючи право на відставку, звернулася у встановленому законом порядку з відповідною заявою 12.02.2014, вона мала всі законні підстави на отримання щомісячного довічного грошового утримання, призначення якого не ставиться в залежність від своєчасності розгляду заяви про відставку компетентними органами, тому висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, не ґрунтується на правильному застосуванні норм права.

27. Поряд з цим, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірним рішення відповідача про відмову ОСОБА_1 в призначенні довічного грошового утримання судді у відставці та зобов`язав відповідача прийняти відповідне рішення про призначення позивачу зазначеного утримання.

28. Також колегія суддів доходить висновку, що оскільки позивача відраховано зі штату суду з 05.08.2015, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці підлягає призначенню її з наступного дня після зазначеної дати, тобто 06.08.2015.

29. Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

30. Таким чином висновки суду апеляційної інстанції не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права, а відтак його рішення підлягає скасуванню, із залишенням в силі постанови суду першої інстанції, якою визнано обґрунтованими позовні вимоги.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28.07.2016 скасувати, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.04.2016 у справі № 712/3187/16-а - залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.І. Рибачук

А.Ю. Бучик

Л.В. Тацій ,

Судді Верховного Суду