Справа № 200/4117/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року справа №200/4117/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Казначеєва Е.Г.

Компанієць І.Д.,

при секретареві судового засідання Харечко О.П.

за участю

представника відповідача Михайленко Д.О. (на підставі довіреності)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 р. у справі № 200/4117/19-а (суддя першої інстанції Кониченко О.М.) складене в м. Слов`янськ за позовом Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 58426783 від 20 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 58426783 від 20 лютого 2019 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 лютого 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58426783 про примусове виконання виконавчого листа № 415/2376/15-ц, виданого 28 грудня 2017 року Лисичанським міським судом Луганської області. 20 лютого 2019 року Державним виконавцем була винесена Постанова про стягнення виконавчого збору ВП №58426783 в сумі 147329293,74 грн. Про винесення даних постанов позивачу стало відомо 05 березня 2019 року від адвоката Ткаченко С.В. та 06 березня 2019 року з автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України. Позивач зазначає, що вищезазначені постанови не надходили за його місцезнаходженням: 84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Орджонікідзе, 6. Позивач вважає дії державного виконавця протиправними та такими, що не відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.червня 2016 року № 1404-VІІІ. (арк.справи 4-9)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року у справі № 200/4117/19-а у задоволенні позовних вимог Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу" до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій та визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №58426783 від 20 лютого 2019 року - відмовлено у повному обсязі. (арк.справи 91-93)

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального права, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (арк.справи 97-102)

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення та рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно ч.3 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу без його участі.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне:

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач - Корпорація "Індустріальна Спілка Донбасу" зареєстрована як юридична особа 18.12.1995 року, ідентифікаційний код 24068988, місцезнаходження: 84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Орджонікідзе, буд.6, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

20 лютого 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58426783 про примусове виконання виконавчого листа № 415/2376/15-ц, виданого 28 грудня 2017 року Лисичанським міським судом Луганської області, який своєю ухвалою від 17 серпня 2017 року визнав та надав дозвіл на примусове виконання рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду від 30 квітня 2012 року у справі (провадженні) №111798 за позовом компанії "Річком Лімітед" (Reachcom Limited) (далі - Стягувач, Річком Лімітед) до Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу" та Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення простроченої заборгованості за Угодою про кредитну лінію від 16 вересня 2005 року.

20 лютого 2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванютою І.М. винесена постанова про стягнення з Корпорації "Індустріальна Спілка Донбасу" виконавчого збору ВП №58426783 в сумі 147329293,74 грн.

Згідно вказаної постанови про стягнення виконавчого збору адреса боржника вказана: м. Київ, вул. Шовковична, 42-44, замість: 84306, Донецька область , м. Краматорськ, вул . Орджонікідзе, буд. 6 , що на думку позивача порушує законні права та інтереси позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень, закріплених в ст.ст.1, 3 Закону України "Про органи та осіб які здійснюють примусове виконання рішень та рішень інших органів", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби, завданням яких є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404-VIII у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У відповідності до частини 5 статті 26 Закону України №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами 1 і 2 статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження №58426783 відкрито постановою від 20.02.2019.

Адреса боржника у вказаній постанові зазначена: м. Київ, вул. Шовковична, 42-44.

Позивач зазначає, що не отримував вказану постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою місцезнаходження заявника - 84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Орджонікідзе, буд. 6, а дізнався про її існування 05 березня 2019 року від адвоката, який отримав постанову за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, 42-44.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що позивач отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження (яка до речі, була направлена також не за адресою місцезнаходження) та відповідно дізнавшись реєстраційний номер виконавчого провадження та ідентифікатор доступу, отримав змогу відстежувати хід виконавчого провадження через автоматизовану систему виконавчого провадження (єдиний державний реєстр виконавчих проваджень).

При цьому, судова колегія зазначає, що позивачем як у позовній заяві так і під час розгляду справи, не наведено суду підстав та не надано жодних доказів на обґрунтування того, які саме правові наслідки настануть для нього після скасування спірної постанови про стягнення виконавчого збору, адже постанова про відкриття виконавчого провадження на момент розгляду справи є чинною та відповідно підлягає виконанню та як наслідок, з позивача (боржника) відповідно до норм Закону №1404-VIII, підлягає стягненню виконавчий збір.

Крім того, судова колегія вважає, що допущення державним виконавцем при складанні оскаржуваної постанови помилки не є достатньою підставою для визнання її протиправною та скасування, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону №1404-VIII, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Водночас на підставі ч. 1,3,5 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, Європейський суд з прав людини у пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Таким чином, виходячи з наведених вимог Закону "Про виконавче провадження", який покладає на державного виконавця вживати заходів задля захисту інтересів стягувача, наявність формальних підстав, як то, наявність технічних описок або відсутність певної інформації не можуть слугувати підставою для скасування постанови державного виконавця, оскільки в протилежному випадку, це б порушувало права стягувача на виконання рішення суду, яке набрало законної сили у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що неотримання боржником у виконавчому провадженні (у даному разі позивачем) постанови про стягнення виконавчого збору, не є законодавчою підставою для скасування такої постанови.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 287, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 р. у справі № 200/4117/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 р. у справі № 200/4117/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць