Справа № 520/7147/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

27.08.2019 р. справа №520/7147/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сліденка А.В.,

за участі секретаря - Стрєлка О.В.,

представника позивача - не прибув, подав заяву про слухання у відсутність,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин, пенсіонер), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про 1) визнання неправомірними дій Красноградського ОУПФУ Харківської області щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії з 01.10.2017р.; 2) зобов`язання Красноградського ОУПФУ Харківської області здійснити перерахунок пенсії за віком з 01.10.2017 р., обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в України, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35% та провести індексацію пенсії на підставі Постанови КМУ №124.

Аргументуючи вимоги заявник зазначив, що має право на перерахунок пенсії з 01.10.2017р. із застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (юридичний та фактичний правонаступник Красноградського ОУПФУ Харківської області), письмових заперечень проти позову не подав.

Суд вважає, що неприбуття до суду представника владного суб`єкта з огляду на мету та завдання адміністративного судочинства згідно з ч. 1 ст. 1 та ч. 4 ст. 242 КАС України, а також обсяг приєднаних до справи доказів, котрі повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, не є перешкодою для розв`язання спору по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р., з 04.04.2016 р. одержував від Красноградського ОУПФУ Харківської області, правонаступником якого є відповідач по справі, пенсію за віком за списком №2.

З 01.09.2017 р. розмір пенсії заявника складає 3.439,12грн.

Заявою довільної форми від 11.02.2019 р. заявник порушив перед райУПФУ питання про перерахунок пенсії з 01.10.2017 р. із застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

За результатами розгляду цього звернення райУПФУ було складено лист від 04.03.2019 р., яким сповіщено заявника про відсутність підстав для застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35%.

Заявою довільної форми від 01.04.2019 р. заявник повторно порушив це ж саме питання.

Листом райУПФУ від 10.04.2019 р. повідомило заявника про те, що порушене питання не підлягає повторному розгляду.

Листом від 03.06.2019 р. заявник звернувся з цього ж самого питання до ГУ ПФУ в Харківській області.

До відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені, зокрема, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

У силу положень ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульована Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі за текстом - Порядок №22-1).

Відповідно до п. 4.1 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно положень п. 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Таким чином, обов`язок тероргану ПФУ вирішити звернення громадянина з приводу призначення чи перерахунку пенсії у формі рішення виникає лише у разі подання таким громадянином заяви за формою згідно з додатком 2 до Порядку №22-1.

Подання ж громадянином заяви довільної форми не виключає можливості вирішення терорганом ПФУ порушених у зверненні питань у порядку Закону України «Про звернення громадян» у спосіб надання відповіді у формі листа без прийняття відповідного рішення як-то передбачено ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У спірних правовідносинах райУПФУ звернення заявника було вирішено у порядку Закону України «Про звернення громадян», що узгоджується із способом реалізації владної управлінської функції, визначеним п. 4.1 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку №22-1.

Разом із тим, суд бере до уваги, що предметом позову є неправомірність дій райУПФУ з приводу застосування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при самостійному (тобто за власною ініціативою владного суб`єкта) перерахунку пенсії заявника з 01.10.2017 р.

З цього приводу суд відмічає, що станом на 04.04.2016 р. (календарна дата призначення заявнику пенсії) за правилами ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» величина оцінки одного року страхового стажу за період участі тільки в солідарній системі дорівнювала 1,35 %.

У силу приписів ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» даний показник бере участь в алгоритмі розрахунку розміру пенсії, у тому числі і при первісному призначенні.

Згідно з Законом України від 03.10.2017 р. №2148-VIII ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була викладена у наступній редакції: «За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1 %.».

Одночасно із цим, Законом України від 03.10.2017 р. №2148-VIII положення розділу ХV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було доповнено п.4-3, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 % та п.4-4, згідно з яким з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З наведеного вбачається неоднакове застосування закону з одного і того ж питання (обчислення розміру пенсії) до осіб, котрі знаходяться в однакових умовах.

Між тим, ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини фактично надане тлумачення змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та змісту принципу верховенства права, згідно з яким національне законодавство має бути чітким та узгодженим, відповідати вимозі «якості» закону, забезпечувати адекватний захист осіб від свавільного втручання у права заявника, а у разі протилежного (тобто у разі неоднозначного трактування норми права) підлягає застосуванню найбільш сприятливий для заявника підхід.

Суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли при обчисленні пенсії застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Тому вимоги позову у цій частині підлягають до задоволення.

Вимоги ж про індексацію перерахованої пенсії у порядку постанови КМУ від 20.02.2019 р. №124 спрямовані на майбутнє, стосуються правовідносин, котрі ще виникли, а тому підлягають відхиленню у зв`язку з відсутністю факту порушеного права.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання про те, що судовим розглядом підтверджено факт порушення права позивача на пенсійне забезпечення у частині застосування райУПФУ величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Указана обставина є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову у цій частині.

У решті вимог позов задоволенню не підлягає, так як стосується вимог, заявлених на майбутнє, відносно ще неіснуючих правовідносин, де відсутні докази наявності у владного суб`єкта наміру на порушення закону.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), згідно з якими право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом перелічених рішень вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо врахування величини оцінки одного року страхового стажу 1% при перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком з 01.10.2017 р., обрахувавши її розмір за показниками середньої заробітної плати в України, з якої сплачено страхові внески, як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

У решті вимог позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення у повному обсязі складено у порядку ч.3 ст.243 КАС України 27 серпня 2019 року; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Сліденко А.В.