Справа № 215/2176/19
Суддя: Лиходєдов А. В.
Дата ухвалення: 2019-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/2176/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді Лиходєдова А.В.

при секретарі Малиш Н.В.

згідно вимог п. 10 ч. 1 ст. 4; ч. 4 ст. 229 КАС України, розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження без повідомлення учасників процесу цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг в особі лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 1 Собулевського Володимира Юрійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 10.04.2019 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ № 1057963 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за те, що він керуючи транспортним засобом, після зупинки на вимогу поліції, не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію. Зі вказаною постановою він не згоден, і вказує, що 10.04.2019 року він дійсно керував автомобілем, та після зупинки його автомобіля, поліцейський повідомив про начебто порушення ним Правил дорожнього руху України. Через деякий проміжок часу йому надали постанову невстановленого зразка (електронна постанова), яка не містить усі відомості. Після зауважень про відсутність свідків, відсутність належних доказів порушення у додатках при розгляді справи, протокол не було складено, а одразу було складено електронний чек з назвою «Постанова». Крім того, вказує, що з правами передбаченими ст. 268 КУпАП, а також ст. 63 Конституції України його не ознайомлювали, його заява про відкладення розгляду справи для організації юридичного захисту, поліцейським була відхилена без зазначення причин відмови. Також вказує, що у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не зазначено будь-яких належних доказів його правопорушення. Просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП, так як він своїми діями не посягав на громадський порядок, права і свободи громадян.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що 10.04.2019 р., у м. Кривому Розі, під час патрулювання, ним було помічено автомобіль Ауді А6 н.з. НОМЕР_1 , з номерним знаком який не відповідає стандартам, під керуванням ОСОБА_1 , який після зупинки на вимогу працівників поліції, не ввімкнув аварійно світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9 (б) ПДР України.

Після того, як даний транспортний засіб було зупинено, він підійшов до позивача, представився, після чого, згідно з п.1.1 та п. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» повідомив про те що ведеться відео фіксація та причину зупинки. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Зачитав позивачу права зазначені в ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та у зв`язку з цим, до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395 та КУпАП. Також зазначив, що відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Доказів того, що факт правопорушення не мав місце, позивач суду не надав. Вважає постанову правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою серії ЕАВ №1057963 від 10.04.2019 р., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення за ст. 122 ч. 2 КУпАП. Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 , 10.04.2019 р. о 18.20 год. в м. Кривому Розі, по вул. Дарвіна, 1, керуючи транспортним засобом Ауді А6 н.з. НОМЕР_1 , після зупинки на вимогу поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9 (б) ПДР України.

Відповідно до п.п. 9.9 (б) ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення в тому числі користування зовнішніми освітлювальними приладами - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

На ОСОБА_1 , відповідно до постанови від 10.04.2019 р. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо наявності факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Окрім зазначеного суд звертає увагу на положення ст. 245 КУпАП, якою визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП - необхідно встановити факт зупинки на вимогу поліції та не ввімкнення аварійної світлової сигналізації.

Так, зі вказаних норм КУпАП та ст. 77 КАС України вбачається обов`язок суб`єкта владних повноважень доказати правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності, якщо він заперечує проти адміністративного позову, належними доказами, зокрема, показаннями свідків, технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Суд звертає увагу на те, що від відповідача надійшов текст відзиву на адміністративний позов з відеозаписом, на який він посилається, але в наданому відеозаписі відсутнє зафіксоване правопорушення, і міститься лише спілкування відповідача з позивачем підчас складання постанови.

Крім того, п. 32 Постанови Верховного Суду України від 15.05.2019 року (справа № 537/2088/17, провадження № К/9901/29523/18), визначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР України не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Проаналізувавши вказані обставини, суд приходить до висновку, що оскільки крім постанови про адміністративне правопорушення, яка не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, а є процесуальним рішенням, суду не надано відповідачем доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Частиною 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1. ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, приймаючи до уваги, що хоча відповідачем і спростовано обґрунтування позову позивачем щодо порушення процедури розгляду та притягнення його до адміністративної відповідальності, але відповідачем не надано доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а можливість збирання нових доказів після ухвалення постанови що оскаржується, втрачена, суд приходить до висновку, що постанова від 10.04.2019 р. серії ЕАВ № 1057963, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, прийнята з порушенням вимог законодавства щодо її складання, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення належним чином не доведена, тобто рішення у справі про адміністративне правопорушення не відповідає положенням ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим, позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 2, 7, 122 ч. 2, 245, 251, 252, 280 ч. 1 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 73-78, 90, 242-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Кривий Ріг в особі лейтенанта поліції роти № 2 батальйону № 1 Собулевського Володимира Юрійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення від 10.04.2019 р. серії ЕАВ

№ 1057963 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до третього Апеляційного адміністративного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 28.08.2019 р..

Суддя: