Справа № 226/1512/19
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1512/19
Справа №226/1512/19
Провадження № 2-а/226/13/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2019 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря судового засідання Альберті О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Реуцькової Анастасії Володимирівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад вимог позивача.

Постановою відповідача ЕАВ№1137093 від 09.05.2019 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425,00 гривень. За змістом постанови позивач 09.05.2019 о 15.26 керував автомобілем «ЗАЗ Славута», д/н НОМЕР_1 , з причіпом д/н НОМЕР_2 , за відсутності полісу страхування обов`язкової цивільно-правової відповідальності, чим порушив п. 2.1ґ ПДР України.

Вважає, що постанова прийнята безпідставно, оскільки автомобілем в той час керував не він, а його близький родич. Поліція не зупиняла автомобіль, він стояв на узбіччі. Поліцейський, який підійшов до автомобіля та вказав на правопорушення (первісно було пред`явлене порушення ПДР щодо невикористання водієм ременю безпеки), був чоловіком і не міг бути інспектором ОСОБА_2 . На вимогу поліцейського водій надав посвідчення водія, в той час як свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля було у нього (позивача). Також у нього при собі було свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу загального причіпу муравей НОМЕР_2 , та він помилково надав поліцейському саме останнє свідоцтво. Після того поліцейський пішов до патрульного автомобіля і повернувся вже з оскаржуваною постановою. Причіпу, вказаного у постанові, на той час взагалі не було на автомобілі. Інспектора ОСОБА_2 він взагалі не бачив, справа не розглядалася за адресою, вказаною у постанові. Відтак, постанова є незаконною, і позивач просить суд скасувати її.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві заявлене клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та за його відсутності.

Відповідачем інспектором УПП в Дніпропетровській області Реуцьковою А.В. подано суду відзив на позовну заяву, в якому вона наполягає на правомірності прийнятої постанови та просить відмовити у задоволенні вимог позивача, справу розглянути без її участі.

Третьою особою Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в особі представника за довіреністю Марченка А.О. суду надані письмові пояснення по справі, в яких представник також просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справу без його участі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

15.05.2019 ухвалою судді відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, розгляд справи по суті призначено на 27.05.2019, відповідачеві запропоновано надати відзив на позовну заяву, а позивачу відповідь на відзив в разі потреби.

27.05.2019 судове засідання у справі було відкладене на 19.06.2019 у зв`язку із неявкою відповідача на підставі п.1 ч.2 ст.205 КАС ЦПК України з причин відсутності відомостей про його належне повідомлення.

19.06.2019 ухвалою суду було задоволене клопотання Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про залучення управління до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, третій особі роз`яснене право на подання письмових пояснень та відповідний строк, судове засідання у справі призначене на 19.08.2019.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

09.05.2019 інспектором третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Реуцьковою Анастасією Володимирівною було прийнято постанову ЕАВ№1137093 від 09.05.2019 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 425,00 гривень.

Згідно з постановою ОСОБА_1 09.05.2019 о 1526 керував автомобілем «ЗАЗ Славута», д/н НОМЕР_1 , із причіпом, д/н НОМЕР_2 , за відсутності полісу страхування обов`язкової цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1ґ ПДР України.

V. Оцінка суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення статті 52 Закону України «Про дорожній рух» закріплюють, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 1211, 1212, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 1241 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з частинами 2 4 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (далі Інструкція №1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п. 1 р. І Інструкції №1395).

Згідно з пунктом 4 р. І Інструкції №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 та 2 р. III Інструкції №1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і , частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та розгляду справ про адміністративне правопорушення з прийняттям відповідної постанови.

Щодо надання оцінки суті постанови в контексті підтвердження або спростування вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення суд зазначає таке.

ОСОБА_3 закидається вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом причіпом за відсутності полісу страхування цивільно-правової відповідальності, що є порушенням п. 2.1ґ ПДР України.

За вимогами цього підпункту водій зобов`язаний мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, не спростовані доводи позивача як щодо неперебування його за кермом автомобіля, щодо відсутності зазначеного у постанові причепу на місці прийняття постанови, так і про фактичне прийняття постанови поліцейським чоловічої статі, на що посилається позивач. Згідно з п. 9 оскаржуваної постанови, вона не містить жодних додатків. До відзиву відповідача жодних доказів для вивчення їх судом не додано, а надані третьою особою відомості про відсутність полісу страхування цивільно-правової відповідальності за д/н НОМЕР_2 свідчить лише про дійсну відсутність такого полісу і не підтверджує перебування причепу на місці прийняття постанови.

Посилання відповідача у відзиві і третьої особи у письмових поясненнях на те, що позивач, згідно з положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України, має надати суду докази на підтвердження своїх вимог суд відхиляє, виходячи з такого.

Дійсно, за загальними правилами адміністративного судочинства сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. В той самий час в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена та існує презумпція вини такого суб`єкта. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення в суді посилює його відповідальність при прийнятті рішень, вчиненні інших дій чи допущенні бездіяльності.

Відтак, враховуючи повну відсутність будь-яких доказів на підтвердження винуватості позивача, суд дійшов висновку про відповідну відсутність підстав для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови.

Крім того, постанова не відповідає вимогам, встановленим у ч. 3 ст. 283 КУпАП, згідно з якою постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення. Так, оскаржувана постанова не містить зазначення місця вчинення правопорушення, наявна біля дати «09.05.2019» позначка «236», навіть якщо і є кодованим визначенням певної ділянки місцевості, жодним чином не відображає зрозумілі сторонній особі назву та координати місця вчинення правопорушення.

Суд наголошує, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами органів Національної поліції, які зобов`язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню внаслідок її протиправності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Проаналізувавши всі докази у їх сукупності та обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, суд дійшов висновку, що з урахуванням вимог статті 9 КАС України з метою повного захисту законних прав позивача наявна необхідність захистити порушене право ОСОБА_1 шляхом закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-11, 77, 242-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 : ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до інспектора третього батальйону другої роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Реуцькової Анастасії Володимирівни (49101, м. Дніпро, площа Троїцька, 2а), третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (4949101, м. Дніпро, площа Троїцька, 2а) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ЕАВ№1137093 від 09.05.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425,00 гривень визнати протиправною і скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: І.В. Петунін