Справа № 200/10020/18-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 серпня 2019 року справа №200/10020/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 200/10020/18-а за позовом Державного підприємства «Мирноградвугілля» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та касування припису про усунення порушень, постанови про накладення штрафу,

УСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 200/10020/18-а залишено без руху.

Встановлено строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали шляхом надання документу про сплату судового збору, доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та доказів на право посадової особи підписувати довіреність, які встановлені законом або установчими документами.

Копія ухвали суду була надіслана апелянту рекомендованою поштою з повідомленням про вручення та отримана останнім 19 липня 2019 року.

06 серпня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Держпраці у Донецькій області, в якому апелянт просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги та відкрити апеляційне провадження у цій справі. Також до клопотання додано докази отримання відповідачем копії рішення суду першої інстанції та завірені належним чином документи, що посвідчують право посадової особи підписувати довіреність, які встановлені законом або установчими документами. За вивченням цих документів, суд дійшов висновку про усунення недоліків апеляційної скарги в частині додержання строків на апеляційне оскарження та наявності у посадової особи, яка підписала довіреність на представництво інтересів, на вчинення таких дій.

Щодо клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів зазначає таке.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в межах строків, встановлених судом, апелянт позбавлений можливості сплатити судовий збір, оскільки відсутні асигнування для сплати судового збору, апелянту для їх виділення потрібен додатковий час та додано копію службової записки щодо неможливості сплати судового збору за певним переліком судових справ у зв`язку із арештом рахунків Управлінням Державної казначейської служби.

Суд зазначає, що вказаний документ не може вважатись належним доказом, що свідчить про можливість сплати апелянтом судового збору, зокрема серед переліку судових справ, наведених в доповідній записці, справа № 200/10020/18 відсутня.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Тобто зазначена стаття визначає можливість, а не обов`язок відстрочення сплати судових витрат.

Апелянт не надав належних доказів щодо відсутності фінансування.

Крім того, суддя-доповідач має зазначити, що відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон № 3674-VI) вбачається, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або2) позивачами є: а) військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, суд вважає, що чинним законом встановлено вичерпний перелік щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, а тому підстав для задоволення клопотання щодо відстрочення сплати судового збору відсутні.

Крім того, статтею 44 КАС України, передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

З метою виконання процесуального обов`язку, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу та подала апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Зазначене стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Відповідно до висновків Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05.02.2016 та правової позиції Верховного Суду викладеного в ухвалах від 21.03.2018 (справа №813/2320/13-а), від 03.01.2018 (справа №826/18916/16), від 19.03.2018 (справа №804/4712/16), постанові від 27.03.2018 (справа №804/15691/15), обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити апелянту у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до даних в реєстрі підтверджень оплати із Казначейства, відсутні данні про зарахування судового збору по зазначеній справі. Будь-яких документальних підтверджень про сплату судового збору до суду не надійшло.

Отже, станом на 28 серпня 2019 року апелянтом не було усунуто недоліки апеляційної скарги в цій частині.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона, що подала скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, вона повертається заявникові.

Керуючись ст.ст. 169, 298, 321, 325, 327-331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Держпраці у Донецькій області про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року у справі № 200/10020/18-а за позовом Державного підприємства «Мирноградвугілля» до Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та касування припису про усунення порушень, постанови про накладення штрафу повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук