Справа № 420/6408/18
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 серпня 2019 року

Київ

справа №420/6408/18

адміністративне провадження №К/9901/23255/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Калашнікової О.В.,

суддів - Білак М.В., Губська О.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року

у справі №420/6408/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин Лівану ОСОБА_1 (надалі -позивач) звернувся з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (надалі - відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо залишення без розгляду заяви громадянина Лівану - позивача про продовження йому строку перебування в Україні;

- зобов`язати відповідача продовжити громадянину Лівану - позивачу строк перебування в Україні шляхом проставлення відповідного штампу в паспортний документ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо не прийняття рішення за заявою громадянина Лівану - ОСОБА_1 від 07 вересня 2018 року про продовження строку перебування на території України.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області розглянути заяву громадянина Лівану - ОСОБА_1 від 07 вересня 2018 року про продовження строку перебування на території України, та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рушеннями першої та апеляційної інстанції відповідач звернувся до суду касаційної інстанції.

У поданій касаційній скарзі відповідач, з посиланням на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VII " Про судоустрій і статус суддів ".

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом спору у цій справі є - визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо залишення без розгляду заяви позивача про продовження йому строку перебування в Україні; зобов`язання відповідача продовжити позивачу строк перебування в Україні шляхом проставлення відповідного штампу в паспортний документ.

За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.

Проаналізувавши ухвалені у цій справі судові рішення та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі №420/6408/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

О.А. Губська,

Судді Верховного Суду