Справа № 635/4985/19
Суддя: Панас Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №635/4985/19
Провадження №2-а/635/144/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Панас Н.Л.,

при секретарі Крилєвській І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Нічика Сергія Івановича, службова адреса: 61033, м.Харків вул.Шевченка, 315 «а» про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Нічика С.І. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що інспектором Нічиком С.І. було винесено постанову серії ЕАВ №1248762 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 20 червня 2019 року о 13 годині 40 хвилини позивач керував автомобілем HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автошляху М-18, у населенному пункті, зі швидкістю 80 км/год, перевищивши при цьому встановлене обмеження швидкості руху на 20 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що швидкість руху не перевищував. На диску з відеофіксацією правопорушення, наданому для огляду працівником поліції, позивач не зміг встановити, де саме вона була зроблена, який саме транспортний засіб був зафіксований та хто саме ним керував. При розгляді адміністративної справи відповідач роз`яснив позивачеві його права, спілкуючись російською мовою, яка є незрозумілою позивачу, при цьому не роз`яснив право позивача на можливість залучення у такому випадку перекладача. Також позивач вказує на те, що справа не була розглянута по суті, як того вимагають вимоги стст.278-280 КУпАП. Більш того, справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, що взагалі суперечить положенням рішення Конституційного суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015 по справі №1-11/2015.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2019 року позов було прийнято до провадження і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позов.

01 серпня 2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що ним дійсно було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху в автоматичному режимі серії ЕАВ №1248762 щодо ОСОБА_1 , який 20 червня 2019 року о 13 годині 40 хвилині, керуючи автомобілем HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автошляху М-18 зі швидкістю 80 км/год, при цьому порушив встановлене обмеження швидкості руху у населеному пункті більш як на 20 км/год. Винесенню постанови про адміністративне правопорушення передував розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає вимогам закону. Зазначає, що ним правомірно застосовано скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, жодних клопотань під час розгляду справи заявлено не було, пояснень не надавалось. У винесеній постанові зазначено про те, що вимірювання швидкості руху здійснювалось за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС000755. Правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується відповідним свідоцтвом про повірку приладу та наявністю відповідного експертного висновку, які відповідач надав до відзиву.

При цьому відповідач звертає увагу на те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписами з нагрудної камери та фотознімками, зробленими за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM, у зв`язку з чим постанова є обґрунтованою та винесеною з дотриманням норм КУпАП.

На підтвердження викладених аргументів відповідачем був наданий суду диск із відеозаписом та роздруківка фіксування лазерним вимірювачем TruCam.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність залишення без задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 червня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції у Харківській області Нічиком С.І. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №1248762 щодо ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 20 червня 2019 року о 13 годині 40 хвилини позивач керував автомобілем HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автошляху М-18 та рухався зі швидкістю 80 км/год у населеному пункті, перевищивши при цьому встановлене обмеження швидкості руху більш як на 20 км/год, чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України, швидкість зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу Трукам 000755, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивачем не визнаються обставини порушення ним п.12.4 ПДР України, а саме перевищення швидкості руху у населеному пункті на 20 км/год.

Відповідно до ст.2 ч.3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно з п.12.4. ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України). Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

У відповідності до ч.1 ст.222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст.258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395

Так, ч.2 ст.258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Щодо твердження позивача про те, що справа про адміністративне правопорушення всупереч вимогам закону була розглянута на місці вчинення правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснення, наданого Конституційним Судом України в рішенні №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року по справі №1-11/2015, положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача у цій частині.

У ст.245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч.2 ст.55 Конституції України та ст.6 КАС України.

Статтею 7 КУпАП гарантовано, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Нормами ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон №580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У судовому засіданні було досліджене надане відповідачем відео, на якому чітко зафіксований автомобіль HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухається по дорозі.

Також, із дослідженої у судовому засідання роздруківки фіксування лазерним вимірювачем TruCam, наданої відповідачем в якості доказу, вбачається, що за допомогою приладу TruCam ТС000755 зафіксовано, що автомобіль HONDA CIVIC, державний номерний знак НОМЕР_1 , 20 червня 2019 року о 13 годині 32 хвилин рухався зі швидкістю 81 км/год.

Таким чином, доводи позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, повністю спростовуються доказами наданими стороною відповідача.

Посилання позивача на те, що докази вини, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача TruCam є недопустимими, оскільки він на відеозйомці не міг встановити, де саме вона була зроблена, який саме транспортний засіб був зафіксований та хто саме ним керував, судом не приймаються, виходячи з такого.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 №UA-MI/2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/111928, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 25.09.2018 року, та чинного до 25.09.2019 року, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 №TL000800, є придатним до застосування.

Можливість використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується наявністю, виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, експертного висновку від 27.09.2018 року №04/20/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року №04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме - працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

З огляду на вищевикладене, суд критично відноситься до посилання позивача про те, що на відео, зробленого за допомогою приладу TruCam LTI 20/20, зафіксований не його автомобіль.

Щодо твердження позивача про те, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута без додержання норм КУпАП, а також, що відповідач роз`яснив позивачеві його права, спілкуючись російською мовою, яка є незрозумілою позивачу, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З відеозаписів, наданих як позивачем, так і відповідачем до суду, вбачається, що інспектором поліції Нічиком С.І. були роз`яснені позивачеві права саме українською мовою, жодних клопотань позивачем заявлено не було. Також, з відеозапису вбачається, що інспектор поліції звертався до позивача російською мовою, при цьому позивач весь час розмовляв саме російською мовою, у зв`язку з чим суд зауважує, що станом на день розгляду справи про адміністративне правопорушення, норми КУпАП, норми Закону України «Про Національну поліцію» та інші законодавчі акти не містять прямої заборони для посадової особи звертатись до громадянина зрозумілою для нього мовою.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При застосуванні скороченого порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься за наслідками розгляду справи, при виконанні вимог та дотриманні гарантій, які закріплені КУпАП, а також за умови зібрання належних доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Складена постанова містить посилання на те, що швидкість руху вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № TL000755.

До поданого до суду відзиву відповідачем надано роздруківки фото з приладу TruCam, відповідний відеозапис, а також копію документів, які підтверджують правомірність застосування відповідного приладу фіксації адміністративних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Статтями 268, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості розгляду окремих категорій адміністративних справ.

Так, статтею 286 встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, у задоволенні вимог позивача визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови слід відмовити, у зв`язку з тим, що відповідачем здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідно до приписів чинного законодавства на підставі відповідних доказів, про які зазначено в постанові.

За таких обставин, суд приходить висновку про необхідність відмовити у визнанні дій інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Нічика Сергія Івановича протиправними та у скасуванні постанови серії ЕАВ №1248762 від 20 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

У порядку ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 8,9, 72-78,241-246,286,293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Нічика Сергія Івановича, службова адреса: 61033, м.Харків вул.Шевченка, 315 «а» про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 23 серпня 2019 року.

Суддя Н.Л. Панас