Справа № 360/1999/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 серпня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1999/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Карча В.М.,

представника позивача - Шевченка Д.В. (довіреність від 02.01.2019 № 05/63),

представника відповідача - Дейкун Ю.М. (довіреність від 11.05.2019 № 5339/9/28-10-10-18),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 № Ю-126-17,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (далі - позивач, ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот») до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Офіс великих платників ДФС), в якому позивач просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 № Ю-126-17 на суму 98356167,31 грн, яка винесена та направлена Офісом великих платників ДФС на адресу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». Позовні вимоги мотивовано таким.

ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» отримало від Офісу великих платників податків ДФС вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 11.03.2019 № Ю-126-17 на суму 98356167,31 грн. Позивач не погоджується з вимогою та вважає її протиправною.

Заборгованість з єдиного внеску, яку відповідач щомісяця зазначає у спірній вимозі, охоплює період з вересня 2015 року по останнє число місяця, що передує місяцю, в якому ця вимога в черговий раз направляється позивачу.

Винесення відповідачем спірної вимоги № Ю-126-17 зумовлено тим, що, на думку відповідача, у позивача виникла заборгованість зі сплати єдиного внеску через порушення підприємством ч. 9 ст. 25 Закону № 2464, оскільки останнє передало свої обов`язки зі сплати єдиного соціального внеску іншій особі.

Контролюючим органом, починаючи з кінця 2015 року, на адресу позивача регулярно виставляються вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску, які були визнані протиправними та скасовані судом у повному обсязі.

Позивач не погоджується з сумами недоїмки, визначеними у вимозі № Ю-126-17 від 11.03.2019, та вважає її протиправною і такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Постановою старшого держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2015 ВП № 48544270 було накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать позивачу. Арешт знято 30.12.2015.

Постановою головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 01.06.2016 року ВП № 51291600 було накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать позивачу, який цього ж місяця було знято.

Постановою головного держаного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.05.2017 ВП № 50565089 накладено арешт на кошти, які містяться на рахунках, що належать позивачу. Арешт, накладений постановою від 25.05.2017 ВП № 50565089, станом на дату подання цього позову не знято.

Враховуючи об`єктивну неможливість, внаслідок арешту рахунків, сплати позивачем єдиного внеску з його банківського рахунку, з метою своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску, в період з 30.09.2015 по 31.12.2015, з 03.06.2016 по 09.06.2016, а також з червня 2017 року і по теперішній час сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» повіреними: ДП «Хімік» ПАТ «Азот» на підставі договору доручення № 35/ФО/15-209, ТОВ «Стиролтранс» на підставі договору доручення № 35/ФО/17-13 від 21.06.2017, ТОВ «Украферт» на підставі договорів доручення № 35/ФО/18-28 від 22.01.2018, ТОВ «Статус-Трейд» на підставі договору доручення № 35/ФО/18-104 від 05.07.2018, ТОВ «Хім-Трейд» на підставі договору доручення № 35/ФО/19-03 від 18.02.2019.

Контролюючим органом зазначені кошти не було перераховано до відповідних бюджетів, а рознесено до інтегрованої картки «Платежі до вияснення», що призвело до формування на обліковій картці ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» заборгованості з єдиного внеску і, як наслідок, винесення відповідних вимог.

Платежі, які здійснені ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» з власних рахунків, відповідач відносив в рахунок погашення недоїмки, визначеної у вимозі. При цьому, на підставі самостійно поданих товариством звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів, податковим органом фіксувалось виникнення нової недоїмки за інший період.

Тобто, фактично попри спірність суми недоїмки, незважаючи на те, що вимоги були оскаржені у передбачені законом строки в судовому порядку, орган ДФС безпідставно змінював призначення здійснених платником платежів, що направлялись на сплату задекларованих поточних зобов`язань зі сплати єдиного внеску та протиправно направляв вказані кошти в рахунок погашення суми недоїмки, яка, як встановлено судом, відсутня.

На час подання цього позову арешт з рахунків позивача не знятий, і позивач виконує свої зобов`язання зі сплати єдиного внеску у спосіб, який не заборонений діючим законодавством, а саме: за допомогою повіреного на підставі договору доручення.

Отже, грошові зобов`язання з єдиного внеску, зазначені контролюючим органом у спірній вимозі, не відповідають дійсності, оскільки відповідач усупереч закону не зараховує сплачені позивачем кошти до відповідних бюджетів.

Таким чином, позивач змушений звернутися до суду з вимогою про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-126-17 від 11.03.2019 на суму 98356167,31 грн, винесеної станом на 28.02.2019.

Ухвалою суду від 16.05.2019 позов залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 03.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 29.07.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 09.08.2019 призначено проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

18.06.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову з таких підстав.

Офісом великих платників податків ДФС сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-126-17 від 11.03.2019 та надіслано ПрАТ «СО Азот».

Преамбулою Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Частиною 2 статті 6 цього Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 7 статті 9 даного Закону встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Системний аналіз вказаних норм спеціального закону, що регулює спірні правовідносини, свідчить про те, що тільки платник, яким в даному випадку є ПрАТ «СО Азот», шляхом перерахування безготівкових коштів з власного банківського рахунку повинен сплатити єдиний внесок.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22.09.2015 ВП № 48544270 було накладено арешт на кошти, які міститься на рахунках, що належить ПрАТ «СО Азот».

Внаслідок арешту рахунків, сплатити позивачем єдиного внеску з його банківського рахунку, з метою своєчасного виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску, в період з 30.09.2015 по 31.12.2015, з 03.06.2016 по 09.06.2016, а також з червня 2017 року та з січня 2018 року сплата єдиного внеску здійснювалась від імені та за рахунок ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» повіреним, на підставі договору доручення та виданої відповідно до цього договору довіреності.

Сплата єдиного внеску довіреною особою прямо суперечить вимогам частини 7 статті 9 вимог Закону.

Неможливість ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» самостійно сплатити єдиний внесок через арешт коштів на його банківських рахунках державною виконавчою службою не передбачена Законом як підстава для відступу від правила, визначеного частиною 7 статті 9 цього Закону щодо сплати єдиного внеску виключно платником, виключно у безготівковій формі та з його банківського рахунку.

Сплата єдиного внеску на підставі договору доручення іншою особою, з посиланням при цьому на частину 9 статті 25 Закону, також не є належним виконанням позивачем обов`язку щодо сплати єдиного внеску. Даною правовою нормою встановлено, що передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким законодавством позивач в даному випадку вважає статтю 1000 Цивільного кодексу України, яка регулює договірні відносини доручення. Однак, згідно з частиною 2 статті 1 Цивільного кодексу України до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що ним правомірно винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-126-17.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» у повному обсязі (том 1 арк. спр. 91-93).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову з підстав, викладених у відзиві, пояснила, що зауважень щодо своєчасності та повноти сплати єдиного внеску немає, проте вважає, що сплата єдиного внеску повіреним за договором доручення суперечить вимогам чинного законодавства.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-79 КАС України, суд встановив таке.

ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (ід. код 33270581) є юридичною особою, зареєстрованою в установленому законом порядку, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.06.2019 № (том 1 арк. спр. 81-85).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.05.2017 ВП № 50565089 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках в АБ «Кліринговий дім», ПАТ «Промінвестбанк», ПАТ «Сбербанк», АТ «УкрСиббанк», Філія - Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», у межах суми стягнення 590093630,99 грн (том 1 арк. спр. 12).

05.07.2018 між ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (Довіритель) та ТОВ «Статус-Трейд» (Повірений) укладено договір доручення № 35/ФО/18-104, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов`язання. Деталізований зміст доручення щодо виконання зобов`язань (перелік юридичних дій), порядок виконання та інші вказівки передбачаються Сторонами в додатках до Договору (пункт 1.1 договору) (том 1 арк. спр. 47-50).

Відповідно до довіреності від 05.07.2018 № 0001/Т ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» уповноважує ТОВ «Статус-Трейд» від імені ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», вчиняти наступні дії: сплачувати (перераховувати) від імені ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», зокрема, єдиний соціальний внесок (том 1 арк. спр. 51).

18.02.2019 між ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (Довіритель) та ТОВ «Хім-Трейд» (Повірений) укладено договір доручення № 35/ФО/18-104, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Повірений зобов`язується від імені та за рахунок Довірителя виконувати грошові зобов`язання. Деталізований зміст доручення щодо виконання зобов`язань (перелік юридичних дій), порядок виконання та інші вказівки передбачаються Сторонами в додатках до Договору (пункт 1.1 договору) (том 1 арк. спр. 52-55).

Відповідно до довіреності від 19.02.2019 № 0001/ХТ ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» уповноважує ТОВ «Хім-Трейд» від імені ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», вчиняти наступні дії: сплачувати (перераховувати) від імені ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», зокрема, єдиний соціальний внесок (том 1 арк. спр. 56).

На підтвердження виконання умов вищевказаних договорів доручення надано копії платіжних доручень про оплату ТОВ «Статус-Трейд» та ТОВ «Хім-Трейд» відповідних сум єдиного внеску за ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», про що зазначено в призначенні платежу в платіжних дорученнях (том 1 арк. спр. 182-207).

Відповідно до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 № Ю-126-17 Офісом великих платників податків ДФС станом на 28.02.2019 позивачу визначено суму боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 98356167,31 грн (том 1 арк. спр. 13).

Не погодившись зі вказаною вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 № Ю-126-17, ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою. Рішенням від 26.04.2019 № 20017/6/99-99-11-05-02-25 ДФС України вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 № Ю-126-17 залишено без змін, а скаргу - без задоволення (том 1 арк. спр. 14-16).

У сторін відсутні зауваження щодо розміру та строків сплати єдиного внеску. Проте, сторони по-різному обґрунтовують обов`язок страхувальника - позивача у справі щодо способу сплати єдиного внеску.

Вирішуючи спір по суті, суд керується таким.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 2464 визначено, що страхові кошти - це кошти, які формуються за рахунок сплати єдиного внеску та надходжень від фінансових санкцій (штрафів та пені), що застосовуються відповідно до закону; а пункт 10 встановлює поняття страхувальників, якими є роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Частинами першою та другою статті 2 Закону № 2464 встановлено, що дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.

Згідно зі статтею 3 Закону № 2464 збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами:

законодавчого визначення умов і порядку його сплати;

обов`язковості сплати;

законодавчого визначення розміру єдиного внеску;

прозорості та публічності діяльності органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску;

захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб;

державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску;

відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Абзацом першим частини п`ятої статті 9 Закону № 2464 встановлено, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Абзацом першим частини сьомої статті 9 Закону № 2464 передбачено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Пунктом 1 частини десятої статті 9 Закону № 2464 встановлено, що днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Частиною дванадцятою статті 9 Закону № 2464 передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Відповідно до частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464 передача платниками єдиного внеску своїх обов`язків з його сплати третім особам заборонена, крім випадків, передбачених законодавством.

Закон № 2464, який є спеціальним, покладає на позивача, як платника єдиного соціального внеску, безумовний, пріоритетний (частина дванадцята статті 9) обов`язок зі сплати єдиного соціального внеску шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів (частина п`ята статті 9) з його банківського рахунку (частина сьома статті 9).

Водночас, в ході судового процесу у справі встановлені обставини, які унеможливлюють виконання позивачем зазначеного обов`язку (арешт коштів позивача), у спосіб, визначений Законом № 2464, тобто шляхом перерахування відповідних коштів з рахунку платника на рахунок органу доходів і зборів.

Суд враховує, що спірні правовідносини, які стосуються збору (справляння) єдиного соціального внеску, за своєю суттю є публічно-правовими. При цьому Законом № 2464 не врегульовано випадки наявності обставини, що виключають (унеможливлюють) виконання обов`язку зі сплати єдиного внеску.

Тобто у спеціальному законі, виключно яким визначається порядок сплати єдиного внеску (частина друга статті 2), наявні прогалини щодо порядку виконання встановленого Законом № 2464 обов`язку платника єдиного внеску щодо його сплати в умовах, зокрема, неможливості застосування регламентованого цим Законом способу виконання відповідного обов`язку.

Наявність таких прогалин обумовлює безпосереднє застосування регламентованих цим Законом принципів: обов`язковості сплати та захисту прав і законних інтересів застрахований осіб (стаття 3), а також положень інших нормативно-правових актів в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 1).

За встановлених обставин у справі суд виходить також з того, що ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» мало на меті виконання покладеного на нього безумовного та пріоритетного (частина дванадцята статті 9) обов`язку зі сплати єдиного соціального внеску, а тому здійснювало пошук шляхів виконання цього обов`язку з тим, щоб забезпечити відповідний страховий стаж своїх працівників.

Цивільний кодекс України є нормативно-правовим актом матеріального права в значенні статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237). Представництво виникає на підставі зокрема договору (частина третя статті 237).

Частиною першою статті 1000 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Відповідно до статті 1003 Цивільного кодексу України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Виходячи з аналізу саме положень цивільного законодавства, суд доходить висновку, що в результаті реалізації між позивачем та повіреним їхніх взаємовідносин за договорами доручення, не відбулось передачі третім особам обов`язку платника (позивача) по сплаті єдиного внеску, що заборонено частиною дев`ятою статті 25 Закону №2464.

Такий висновок відповідає закону, зокрема частині дев`ятій статті 25 Закону № 2464, позаяк власником коштів, від імені якого здійснено відповідні платежі в рахунок сплати сум єдиного соціального внеску, є саме позивач, а не будь-яка третя особа.

Сама лише обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника (що не є спірним між сторонами), не свідчить про порушення платником вимог частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.01.2019 по справі № 812/59/16.

У випадку наявності прогалин у спеціальному нормативно-правовому акті - Законі № 2464, щодо порядку (способу) виконання обов`язку платника по сплаті єдиного соціального внеску, за умов об`єктивної неможливості скористатися передбаченим Законом способом виконання такого обов`язку, правомірними є дії платника єдиного внеску, спрямовані на забезпечення виконання цього обов`язку у будь-який інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству.

В ході судового розгляду справи не було встановлено фактів того, що внаслідок обраного позивачем способу реалізації обов`язку по сплаті єдиного соціального внеску допущено порушення закону.

Зазначене дає підстави для висновку, що в результаті реалізації між ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та ТОВ «Статус-Трейд» і ТОВ «Хім-Трейд» їхніх взаємовідносин за договорами доручення не відбулося передачі третім особам обов`язку платника по сплаті єдиного внеску, що заборонено частиною дев`ятою статті 25 Закону № 2464.

Судом також установлено, що контролюючим органом на адресу ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» неодноразово направлялися вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску з аналогічних підстав, а саме - внаслідок перерахування єдиного внеску за ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» повіреними за договорами доручення: ДП «Хімік» ПАТ «Азот» на підставі договору доручення від 20.07.2015 № 35/ФО/15-209, ТОВ «Стиролтранс» на підставі договору доручення від 21.06.2017 № 35/ФО/17-13, ТОВ «Украферт» на підставі договору доручення від 22.01.2018 № 35/ФО/18-28. Вказані вимоги про сплату боргу (недоїмки) було оскаржено ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» в судовому порядку.

Так, постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі № 812/1045/16 позов ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано вимогу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про сплату боргу (недоїмки) № Ю-53-25 від 05.07.2016 на суму 43935463,69 грн (том 2 арк. спр. 36-39). Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.08.2017 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2017 у справі № 812/1045/16 залишено без змін (том 2 арк. спр. 40-42).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 15.06.2017 у справі № 812/1576/16 позов ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № Ю-48-17 від 11.10.2016 Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби України в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 40457551,00 грн, який виник станом на 11.10.2016; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № Ю-53-25 від 10.11.2016 Харківського управління офісу великих платників податку Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 42356817,53 грн, який виник станом на 10.11.2016; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу № Ю-48-17 від 16.12.2016 Харківського управління офісу великих платників податку Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 37726084,91 грн, який виник станом на 15.12.2016 (том 2 арк. спр. 43-46). Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 15.06.2017 у справі № 812/1576/16 залишено без змін (том 2 арк. спр. 47-50).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 у справі № 812/208/17 позов ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано вимоги Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС про сплату боргу (недоїмки) від 13.01.2017 № Ю-48-17 на суму 43352805,74 грн та від 13.02.2017 № Ю-48-17 на суму 43448097,39 грн (том 2 арк. спр. 51-54). Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2018 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 06.06.2017 у справі № 812/208/17 залишено без змін (том 2 арк. спр. 55-58).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі № 1240/2513/18 позов ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» задоволено повністю, визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 13.06.2018 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 70 104 479,89 грн; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 09.08.2018 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 66 593 017,92 грн; визнано протиправною та скасовано податкову вимогу від 13.09.2018 № Ю-126-17 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в частині визначення податкового боргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» по сплаті суми недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 66 395 302,69 грн; визнано неправомірними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо переведення на інтегровану картку «Нез`ясовані платежі» платежів з єдиного внеску, здійснених повіреними Дочірнім підприємством «Хімік» Публічного акціонерного товариства «Азот» на виконання умов договору доручення № 35/ФО/15-209 від 20.07.2015, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролтранс» на виконання умов договору доручення № 35/ФО/17-13 від 21.06.2017 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украферт» на виконання умов договору доручення № 35/ФО/18-28 від 22.01.2018; зобов`язано Офіс великих платників ДФС Державної фіскальної служби зарахувати грошові кошти, сплачені як єдиний внесок повіреними Дочірнім підприємством «Хімік» Публічного акціонерного товариства «Азот» на виконання умов договору доручення № 35/ФО/15-209 від 20.07.2015, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролтранс» на виконання умов договору доручення № 35/ФО/17-13 від 21.06.2017 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украфет» на виконання умов договору доручення № 35/ФО/18-28 від 22.01.2018 в рахунок сплати єдиного внеску Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та відобразити в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (том 2 арк. спр. 59-63). Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.10.2018 у справі № 1240/2513/18 (том 2 арк. спр. 64).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі досліджених доказів у їх сукупності суд дійшов висновку, що позивач не порушував положення частини дев`ятої статті 25 Закону № 2464 в частині передачі свого обов`язку зі сплати єдиного внеску повіреним за договорами доручення, оскільки вчинив такі дії у передбачений чинним законодавством спосіб, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) належать до задоволення.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 19210,00 грн (том 1 арк. спр. 70).

У зв`язку із задоволенням позову судові витрати в сумі 19210,00 грн, понесені позивачем, належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 № Ю-126-17 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.03.2019 № Ю-126-17 на суму 98356167,31 грн, яку винесено та направлено Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби на адресу приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (ідентифікаційний код 39440996, місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11г) на користь приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» (ідентифікаційний код 33270581, місцезнаходження: 93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд. 5) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 19210,00 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 23 серпня 2019 року.

Суддя І.О. Свергун