Справа № 520/4304/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 р. № 520/4304/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНТА УКРАЇНА» до Державної фіскальної служби України , Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в рамках здійснення власної господарської діяльності ним складено податкові накладні № 23 від 19.03.2019 року та № 28 від 12.03.2019 року, реєстрація яких була зупинена. В подальшому, ГУ ДФС у Харківській області були прийняті рішення № 1136450/42497995 від 09.04.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 23 від 19.03.2019 року та № 1133563/42497995 від 05.04.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 28 від 12.03.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позивач вказав, що надав відповідачу необхідні пояснення, копії документів, а також інформацію згідно з додатком до Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності. Незважаючи на отримання повної та достатньої інформації , ГУ ДФС у Харківській області прийнято необґрунтовані, на думку позивача, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Від представника позивача надійшла заява з проханням розгляду справи у письмовому провадженні.

Представники відповідачів до суду не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

Від відповідача ГУ ДФС у Харківській області надійшов відзив на позов з проханням відмови у задоволенні позову зважаючи на те, що оскаржувані рішення є законними, обґрунтованими та такими, що прийнято з огляду на той факт, що наданий позивачем пакет документів не дає змогу ідентифікувати та підтвердити відповідні господарські операції.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Позивачем в рамках здійснення власної господарської діяльності було виписано податкові накладні № 23 від 19.03.2019 року та № 28 від 12.03.2019 року.

Відносно податкової накладної № 23 від 19.03.2019 року ( а.с.12-13) судом встановлено наступне.

Вказана накладна складена позивачем по взаємовідносинам з СТОВ "ГАРАНТ" про поставку на адресу останнього насіння соняшнику "Ларедо" (посівний матеріал).

Між позивачем (продавець) та СТОВ "ГАРАНТ"( покупець) 18.03.2019 року укладено договір № 117 купівлі -продажу, за яким зобов`язується передати у власність покупця товар - насіння соняшнику "Ларедо" (посівний матеріал) у кількості 45 умовних одиниць на суму 207000,36 грн. ( а.с.29-31)

Строк поставки товару - до 31.10.2019 року ( п.3.2 договору, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 19.03.2019 р.) ( а.с.32).

Розділом 4 договору передбачено, що розрахунок за товар здійснюється двома частинами: до 22.03.2019 року - 103500,36 грн., до 01.10.2019 року - 103500,00 грн.

Позивачем складено на адресу СТОВ "ГАРАНТ" рахунок на оплату № 117 від 18.03.2019 року на суму 207000,36 грн., у т.ч. ПДВ 34500,06 грн. ( а.с.34).

19.03.2019 року СТОВ "ГАРАНТ" здійснено першу частину оплати за договором згідно платіжного доручення № 336 ( а.с.35).

19.03.2019 року, з метою виконання власних договірних зобов`язань за вищенаведеним господарським правочином, позивач (покупець) уклав договір купівлі - продажу № 89 з ТОВ "ФУД МАРКЕТІНГ" ( продавець), згідно якого останнє передало у власність позивача насіння соняшнику "Ларедо" (посівний матеріал) у кількості 22,5 умовних одиниць на суму 102465,00 грн. на умовах 100% попередньої передоплати, на підтвердження чого до матеріалів справи надано договір купівлі - продажу, сертифікат якості на товар, видаткову накладну № 89 від 19.03.2019 року, рахунок № 89 від 19.03.2019 року та платіжне доручення № 65 від 19.03.2019 року ( а.с.22-25, 28, 38).

Позивач у позові вказував, що складена ТОВ "ФУД МАРКЕТІНГ" на користь позивача податкова накладна за товар, який ним було реалізовано по ланцюгу постачання СТОВ "ГАРАНТ" пройшла своєчасну реєстрацію в ЄРПН, доказів протилежного суду не надано.

В подальшому, 27.03.2019р. придбана у позивача продукція була відвантажена на адресу СТОВ «Гарант» (Покупець), яке за власний рахунок здійснило її транспортування до місця призначення та з цього приводу складено видаткову накладну № 20 від 27.03.2019 року ( а.с.26-27, 33, 36-37).

Відносно податкової накладної № 28 від 12.03.2019 року ( а.с.39) судом встановлено наступне.

Вказана накладна складена позивачем по взаємовідносинам з СФГ "Лан" про поставку на адресу останнього насіння люцерни (посівний матеріал).

28.02.2019р. позивачем укладено договір купівлі продажу №28/02/2019-2 з ПП «РІНА-ХАРКІВ», згідно якого останнє зобов`язується передати у власність Позивачу посівний матеріал - насіння люцерни у кількості 3,100 т ( а.с.59-62).

12.03.2019р. Позивач здійснив на користь ПП «РІНА-ХАРКІВ» оплату за обумовлену партію товару згідно платіжного доручення №58 та рахунку-фактури № СФ-0000048 від 12.03.2019 р. ( а.с.57,63).

В подальшому, 14.03.2019p. ПП «РІНА-ХАРКІВ», відповідно до умов договору передало у власність позивачеві вже оплачену продукцію, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000020, сертифікатом посівної якості насіння та товарно - транспортною накладною №12 ( а.с. 55, 58,64-65).

За результатами даної господарської операції ПП «РІНА-ХАРКІВ» виписало на адресу ТОВ «АГРАНТА УКРАЇНА» податкову накладну №9 від 13.03.2019р., яка була подана до ДФС та пройшла передбачену законом реєстрацію в ЄДРПН, що вбачається з квитанції від 29.03.2019р. ( а.с.68-69).

В подальшому, у ході здійснення власної господарської діяльності ТОВ «АГРАНТА УКРАЇНА» 12.03.2019р. уклало договір купівлі продажу №114 з СФГ «ЛАН», згідно якого зобов`язується передати у власність останнього товар - насіння люцерни у кількості 200 кг (а.с.49).

12.03.2019р. позивач на адресу СФГ «ЛАН» виписав рахунок - фактуру №СФ-0000114, який був оплачений останнім платіжним дорученням №198 від 12.03.2019р. (а.с.51-52).

14.03.2019р., відповідно до видаткової накладної №12 оплачений СФГ «ЛАН» товар був відвантажений останньому та відповідно до товарно - транспортної накладної №12 від 14.03.2019р. доставлений за місцем призначення ( а.с.50, 53-54).

Крім того, судом встановлено, що решта товару, придбаного позивачем у ПП «РІНА-ХАРКІВ», була реалізована ПАТ «Агрофірма «Вербівське».

Позивачем виписано на користь ПАТ «Агрофірма «Вербівське» податкову накладну № 19 від 13.03.2019 року, яка прийшла реєстрацію в ЄРПН ( а.с.70-71).

В подальшому податкові накладні за зазначеними господарськими операціями між позивачем та контрагентами СТОВ "ГАРАНТ" та СФГ «ЛАН» направлені до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

ДФС України направлено позивачу квитанції, якими повідомлено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК № 23 від 19.03.2019 року та № 28 від 12.03.2019 року в ЄРПН зупинена, ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 пп.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості платника податку», запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН ( а.с. 14,40).

Позивач надіслав контролюючому органу пояснення та документи про підтвердження реальності здійснення операцій по заблокованим податковим накладним ( а.с.15-16, 41-42).

За результатами розгляду наведених вище пояснень позивача та долучених до них документів, комісією Головного управління ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 1136450/42497995 від 09.04.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 23 від 19.03.2019 року та № 1133563/42497995 від 05.04.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 28 від 12.03.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів (первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, а також, за ненадання сертифікатів якості продукції ( а.с.17-18,43-44).

За наслідками адміністративного оскарження вказані рішення були залишені без змін ( а.с. 19-21,45-48).

Позивач, не погодившись з вищевказаними рішеннями та, враховуючи наслідки їх адміністративного оскарження, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Редакція пункту 201.16 статті 201 ПК України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 7 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117), пунктом 10 якого зобов`язано ДФС визначити критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 117 у разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/ розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені та затверджені листом В.о. Голови Державної фіскальної служби України від 05.11.2018 р.

Пунктом 1.6 вказаних критеріїв надано вичерпний перелік критеріїв, що дає підстави для визначення ризиковості платника податків.

Так, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Пунктом 2.1 Критеріїв визначено, що податкові накладні / розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює абоперевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Згідно п.21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Суд вказує, що в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних критерії ризиковості визначені виключно на підставі листа ДФС від 05.11.2018 р.

Вирішуючи питання щодо законності рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, суд вказує, що зупинення реєстрації цих податкових накладних, за своїм змістом є передумовою для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

Суд, надаючи оцінку підставам зупинення реєстрації податкових накладних, поданих позивачем, враховує, що акт, що затверджує критерії ризиковості здійснення операцій має на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дійсно, відповідно до чинного законодавства у податкового органу наявні повноваження на здійснення моніторингу податкових накладних, зупинення їх реєстрації та прийняття подальшого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, суд вказує, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого, у цій справі, є прийняття рішення.

Отже, суд вважає, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, постанові від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, постанові від 9 липня 2019 року у справі №140/2093/18, постанові від 30 липня 2019 року у справі №200/14026/18-а.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У правовідносинах, з приводу яких подано позов, виходячи з початкового порушення принципів правової визначеності та передбачуваності зупиненням реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, як подальша реалізація названих зупинень, не відповідають вимогам статті 2 КАС України щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості.

Так, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

В ході розгляду справи знайшов свої підтвердження факт того, що після зупинення реєстрації податкових накладних позивачем були подані документи, передбачені пунктом 14 Порядку №117, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Такими документами, в силу п.14 Порядку №117 є договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Проте, у спірних рішеннях комісії Головного управління ДФС у Харківській області про відмову у реєстрації таких податкових накладних фактично було лише процитоване положення пункту 14 Порядку №117, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку контролюючого органу, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

При цьому, судом встановлено, що подані Товариством для реєстрації податкових накладних документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарських операцій.

Разом з тим, Комісія Головного управління ДФС у Харківській області, не зважаючи на надіслане позивачем повідомлення та додані до нього документи, прийняла спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Невиконання вказаних вимог призводить до його протиправності.

У свою чергу, суд вважає, що мотивація спірних рішень не узгоджується із презумпцією правомірності рішень/дій платника податків відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Вуліч проти Швейцарії», «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг») та приписів статті 77 КАС України щодо покладення обов`язку доказування на податковий орган при вирішенні спорів, зокрема щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку.

Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, тверджень позивача, наведення відповідних мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем документів, а відтак, підтверджень правомірності рішень податкового органу.

Крім того, з приводу податкової накладної № 23 від 19.03.2019 року, складеної позивачем на користь СТОВ "ГАРАНТ" у ланцюзі постачання товару ТОВ "ФУД МАРКЕТІНГ" - ТОВ "АГРАНТА УКРАЇНА" - СТОВ "ГАРАНТ" відповідач, піддаючи сумніву реальність угоди між ТОВ "АГРАНТА УКРАЇНА"- СТОВ "ГАРАНТ" не піддавав сумніву господарські правовідносини ТОВ "ФУД МАРКЕТІНГ" - ТОВ "АГРАНТА УКРАЇНА".

З приводу податкової накладної № 28 від 12.03.2019 року складеної позивачем на користь СФГ «ЛАН» у ланцюзі постачання товару ПП «РІНА-ХАРКІВ» - ТОВ "АГРАНТА УКРАЇНА" - СФГ «ЛАН» ( реалізована частина товару, придбаного позивачем у ПП «РІНА-ХАРКІВ», інша частина реалізована ПАТ «Агрофірма «Вербівське») відповідач, піддаючи сумніву реальність угоди між ТОВ "АГРАНТА УКРАЇНА"- СФГ «ЛАН» не піддавав сумніву господарські правовідносини ПП «РІНА-ХАРКІВ» - ТОВ "АГРАНТА УКРАЇНА" та господарські правовідносини по всьому ланцюгу постачання частини товару ПП «РІНА-ХАРКІВ» - ТОВ "АГРАНТА УКРАЇНА" - ПАТ «Агрофірма «Вербівське».

Зазначене також свідчить на користь того, що оскаржувані у справі рішення є безпідставними.

З огляду на наведене, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНТА УКРАЇНА» (61027, Харківська обл., місто Харків, вул. Кричевського, будинок 39, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ) , Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1136450/42497995 від 09.04.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 23 від 19.03.2019 року та № 1133563/42497995 від 05.04.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 28 від 12.03.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, які винесені відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНТА УКРАЇНА».

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 23 від 19.03.2019 року та № 28 від 12.03.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНТА УКРАЇНА».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНТА УКРАЇНА» (61027, Харківська обл., місто Харків, вул. Кричевського, будинок 39, ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. ( одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8,м. Київ,04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРАНТА УКРАЇНА» (61027, Харківська обл., місто Харків, вул. Кричевського, будинок 39, ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. ( одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.