Справа № 260/296/19
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2019 року м. Ужгород№ 260/296/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Закарпатським МВ ГУДМС України в Закарпатській області 16.01.2014 р., РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026, м. Львів, вул. Героїв Майдану, 32) витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 6660 грн. 48 коп. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідача 29 серпня 2018 року було відраховано з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку небажанням продовжувати навчання. Одночасно ним було взято зобов`язання провести відшкодування витрат на його утримання у закладі вищої освіти. Проте станом на день подання позовної заяви відповідач у добровільному порядку витрати, пов`язані з утриманням курсанта у Національній академії не відшкодував, а тому такі підлягають стягненню у судовому порядку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження з розгляду даної адміністративної справи та надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі скерована рекомендованою кореспонденцією на адресу реєстрації місця проживання відповідача (відповідно до інформації, наданої на запит суду виконавчим комітетом Мукачівськоюї міської ради Закарпатської області), отримана відповідачем особисто 19 липня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак у встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 18.08.2015 р. №43-КС по особовому складу на підставі Правил прийому до Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного у 2015 році та рішення приймальної комісії від 28 липня 2015 року молодшого сержанта ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) зараховано для потреб Збройних Сил України на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного (далі Академія) (арк. спр. 61).

Також наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 18.08.2015 р. №194 по стройовій частині ОСОБА_1 18 серпня 2015 року зараховано до списків особового складу Академії та на всі види забезпечення, на котлове забезпечення з вечері 18.08.2015 р. (арк. спр. 62).

Між Міністерством оборони України в особі начальника Академії та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (арк. спр. 63).

15 червня 2018 року ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування з числа курсантів Академії у зв`язку з розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. Також повідомив про обізнаність з постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. №964 «Про затвердження порядку відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ» та зобов`язався такі відшкодувати (арк. спр. 64).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 29.08.2018 р. №107-КС по особовому складу з ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів третього курсу у зв`язку з розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас за пп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (арк. спр. 65).

Наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 29.08.2018 р. №219 по стройовій частині молодшого сержанта ОСОБА_1 у зв`язку з розірванням контакту через небажання продовжувати навчання та звільненого з військової служби у запас за пп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 29 серпня 2018 року виключено зі списків особового складу Академії та всіх видів забезпечення, а з котлового - зі сніданку 30 серпня 2018 року. Молодшого сержанта ОСОБА_1 зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії, за період з 18 серпня 2015 року по 29 серпня 2018 року в сумі 7380,80 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №964 від 12 липня 2006 року «Про затвердження порядку відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ» (арк. спр. 66 67).

Відповідно до довідки Академії №10 від 22.02.2019 р., ОСОБА_1 31 серпня 2018 року добровільно відшкодував кошти у розмірі 720,32 грн. та станом на 21 лютого 2019 року за ним рахується заборгованість в сумі 6660,48 грн. (арк. спр. 75).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» №1934-XII від 06.12.1991 р. визначено, що Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до преамбули Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 р. (далі Закон), цей Закон здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Ст. 25 Закону визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону, з громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Ч. 10 ст. 25 Закону встановлено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до п.п. "д", "е", "є", "з", "и" п. 1 ч. 5 ст. 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Таким чином, проаналізувавши вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що курсанти вищого військового навчального закладу зобов`язані відшкодувати державі витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання.

Вказаний обов`язок кореспондується також з умовами укладеного ОСОБА_1 контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 достроково розірвав укладений з Міністерством оборони України в особі начальника Академії контракт з підстав небажання продовжувати навчання, а отже, був зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання в такому вищому військовому навчальному закладі. Про такий обов`язок ОСОБА_1 був обізнаний, про що свідчить поданий рапорт від 15.06.2018 р. (арк. спр. 64).

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до п.п. "е", "є", "ж", "и", "і" ч. 6 ст. 26 Закону витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, регламентується нормами Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. №964 (далі - Порядок).

П. 3 Порядку передбачено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (п. 4 Порядку).

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку №1189 від 29.07.2018 р., витрати на утримання ОСОБА_1 в Академії склали 7380,80 грн. З таким розрахунком витрат відповідач погодився та зобов`язався оплатити суму в касу або на рахунок Академії до 28.09.2018 р., про що свідчить його особистий підпис на зазначеній довідці (арк. спр. 67).

Незважаючи на взяте на себе зобов`язання, таке в наданий строк ОСОБА_1 відшкодовано тільки частково в сумі 720,32 грн., що підтверджується довідкою Академії №10 від 22.02.2019 р. (арк. спр. 75).

Жодних доказів погашення різниці понесених державною витрат в розмірі 6660,48 грн. ОСОБА_1 суду надано не було.

Більше того, суд зауважує, що під час розгляду даної адміністративної справи відповідач не надав суду жодних заперечень як щодо факту наявності заборгованості, так і щодо її розміру.

Отже, суд вважає, що відповідач визнав наявну в нього заборгованість з відшкодування витрат на його утримання в Академії, разом з тим таку у встановлений строк не погасив.

Згідно п. 7 Порядку у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює відповідні функції держави у спірних відносинах, а Академія є органом державної влади на місцях у сфері оборони, являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Академії, виключно на утримання курсантів.

Відповідно до Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України, затвердженого наказом від 03.08.2016 №400, кошти, відшкодовані курсантами, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) обліковуються на відповідних субрахунках вищих навчальних закладів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За наведених обставин, враховуючи вимоги законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 32, м. Львів, 79012, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) про відшкодування витрат - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_2 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 32, м. Львів, 79012, ) витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 6660 грн. 48 коп. (Шість тисяч шістсот шістдесят грн. 48 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності до вимог п. 15.5 Розділу VII Перехідних положень КАС України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017р.).

СуддяР.О. Ващилін