Справа № 140/2596/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28 серпня 2019 року ЛуцькСправа № 140/2596/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю АТП 10706 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю АТП 10706 до Управління транспорту та інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування наказів та рішення конкурсного комітету,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю АТП 10706 (далі ТДВ АТП 10706, позивач) звернулося з позовом до Управління транспорту та інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації (далі Управління транспорту та інфраструктури Волинської ОДА, відповідач) про визнання протиправними та скасування наказу від 29.07.2019 №35 в частині не допуску ТДВ АТП 10706 до участі у конкурсі з визначення автомобільного перевізника на перевезення пасажирів по об`єкту маршрут №33 Крушинець-Луцьк», наказу від 12.08.2019 №40 в частині визнання переможцем конкурсу по вказаному маршруту ОСОБА_1 та рішення конкурсного комітету Волинської ОДА, оформлене протоколом №142/33 від 05.08.2019, щодо визначення переможця конкурсу по об`єкту маршрут №33 Крушинець-Луцьк» ОСОБА_1

Одночасно із пред`явленням позову ТДВ АТП 10706 подало заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Управління транспорту та інфраструктури Волинської ОДА від 12.08.2019 №40 в частині визнання переможцем конкурсу з визначення автомобільного перевізника на перевезення пасажирів на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування та надання права на перевезення пасажирів по об`єкту №33 Крушинець Луцьк підприємця-перевізника ОСОБА_1 та заборони Управлінню транспорту та інфраструктури Волинської ОДА укладати договір з підприємцем-перевізником ОСОБА_1 на організацію перевезення пасажирів по об`єкту конкурсу маршруту №33 Крушинець Луцьк.

Клопотання обґрунтоване тим, що оскаржувані накази та рішення відповідача є протиправними та можуть бути скасовані судом. Відтак, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову призведе до укладення договору на організацію перевезення пасажирів по маршруту №33 Крушинець Луцьк з незаконно визначеним переможцем конкурсу підприємцем-перевізником ОСОБА_1 , який до цього не здійснював перевезення по вказаному маршруту. Отже, будуть порушені права позивача на організацію перевезень пасажирів по маршруту №33 Крушинець Луцьк, який по вказаному маршруту здійснював перевезення впродовж останніх п`яти років і для подальшого відновлення порушених прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Представник відповідача 28.08.2019 подала до суду пояснення на заяву про забезпечення позову у яких заперечила проти задоволення заявленого клопотання, вважає його безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення. Вказала, що наказ Управління транспорту та інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації від 12.08.2019 №40 в частині визнання переможцем конкурсу з визначення автомобільного перевізника та надання права на перевезення пасажирів по об`єкту №33 Крушинець Луцьк підприємцю-перевізнику ОСОБА_1 , яким введено в дію рішення конкурсного комітету оформлене протоколом №142/33 від 05.08.2019, є правомірним та винесеним згідно з вимогами чинного законодавства. Зазначила, що згідно з умовами конкурсу по об`єкту 33 Крушинець-Луцьк автобуси претендентів мають бути: у власності, спів-власності, або такими, що використовуються ними на правах фінансового лізингу. У претендента ТДВ АТП 10706, згідно з інформацією Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області від 19.07.2019 №31/3-2656, транспортний засіб TEMSA PRESTIG (А 7523 ІЕ) є орендованим від 13.07.2019 (не власний, не спів-власний та не використовується ним на правах фінансового лізингу). Відповідно до пп. 6 п. 12 Постанови КМУ від 03.12.2008 №1081 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування» претендента ТДВ АТП 10706 не допущено до участі у конкурсі, так як останній подав конкурсну пропозицію, що не відповідає обов`язковим умовам конкурсу, крім випадків, передбачених, частиною 44 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, у разі відсутності в перевізників-претендентів автобусів, що відповідають умовам конкурсу, вони мають право подавати до конкурсного комітету заяву на участь у конкурсі та документи, що містять характеристику наявних автобусів, які перевізник-претендент пропонує використовувати на даному маршруті, а також інвестиційний проект-зобов`язання щодо оновлення парку автобусів на цьому маршруті на визначений період до п`яти років. Інвестиційний проект-зобов`язання щодо оновлення парку автобусів на маршруті Крушинець Луцьк в поданих документах у претендента ТДВ АТП 10706 відсутній. Одночасно зазначає, що термін дії договору про організацію перевезень пасажирів укладеного з ТДВ АТП 10706 від 06.08.2014 №2275 терміном на п`ять років по маршруту ОСОБА_2 Луцьк закінчився 06.08.2019. Просила в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовити у зв`язку з її безпідставністю.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи на підставі частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заява Товариства з додатковою відповідальністю АТП 10706 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї статті визначено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Згідно з абзацом 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВАС України № 2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд враховує докази, надані на підтвердження вказаних позивачем обставин, та повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач вважає оскаржувані накази відповідача від 29.07.2019 №35 , від 12.08.2019 №40, та рішення конкурсного комітету Волинської ОДА, оформлене протоколом №142/33 від 05.08.2019 протиправними в частині.

Однак, посилання позивача на протиправність наказів та рішення конкурсного комітету Волинської ОДА є передчасним, оскільки правову оцінку вказаним наказам та рішенню судом буде надано за результатами розгляду справи, при цьому, очевидних ознак протиправності рішення (наказу) чи порушення прав позивача оскаржуваним рішенням (наказом) при розгляді заяви про забезпечення позову не встановлено.

Висновки суду про протиправність наказів та рішення відповідача до розгляду справи по суті з огляду на предмет позову, означатимуть надання оцінки оскаржуваним наказам та рішенню без урахування усіх доводів та доказів учасників справи у сукупності, оскільки, з урахуванням предмета позову в даній адміністративній справі, перевірка протиправності наказів та рішення можлива лише на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності. Тобто, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення (наказу) є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, що є неприпустимим на даній стадії судового процесу.

Відповідно до абз. 3-5 пункту 17 Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ, забезпеченням адміністративного позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Крім того, суд звертає увагу, що 06.08.2014 між ТДВ АТП 10706 та Департаментом інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації було укладено договір №2275 про організацію перевезення пасажирів терміном на п`ять років по маршруту Крушинець Луцьк, який був об`єктом №33 конкурсу. Термін дії вказаного договору встановлений з 06.08.2014 по 06.08.2019. Отже, на момент розгляду клопотання про забезпечення позову ТДВ АТП 10706 не має права здійснювати перевезення пасажирів на маршруті Крушинець-Луцьк у зв`язку із закінченням терміну дії договору №2275 від 06.08.2014. У випадку забезпечення позову, права перевезення пасажирів по маршруту ОСОБА_2 Луцьк буде позбавлений і переможець конкурсу перевізник ОСОБА_1 , що призведе до порушення прав та інтересів пересічних громадян пасажирів (які не є учасниками судового процесу), оскільки здійснювати перевезення по маршруту Крушинець-Луцьк не матиме права жодний з перевізників. Враховуючи, що забезпечення позову може призвести до порушення прав пасажирів, які користуються та потребують послуг перевізників на вказаному маршруту, суд вважає, що заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті є неспівмірними з тими негативними наслідками, які можуть настати у випадку задоволення клопотання.

Виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених заявником у її обґрунтування, суд приходить до висновку, що заявником не наведено також обставин та не надано доказів, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про забезпечення позову.

На думку суду, необґрунтованими є також посилання представника позивача про неможливість захисту прав та інтересів останнього без вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, оскільки у разі задоволення позову позивач не позбавлений права на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень і таке право гарантоване статтею 56 Конституції України.

Таким чином, при розгляді даного клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову судом не встановлено очевидних ознак протиправності оскаржуваних наказів та рішення Управління транспорту та інфраструктури Волинської ОДА від 12.08.2019 №40, так само як і не встановлено наявність обставин, визначених частиною другою статті 150 КАС України, зокрема, що захист прав, свобод та інтересів Товариства з додатковою відповідальністю АТП 10706 стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, з огляду на що в задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю АТП 10706 про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю АТП 10706 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю АТП 10706 до Управління транспорту та інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації про визнання протиправними і скасування наказів та рішення конкурсного комітету відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук