Справа № 686/19152/15-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2019 року

Київ

справа №686/19152/15-а

адміністративне провадження №К/9901/7768/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргуХмельницької митниці ДФС
на ухвалуВінницького апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 (колегія суддів: Полотнянко Ю.П., Драчук Т.О., Загороднюк А.Г.)
у справі № 686/19152/15-а
за позовом ОСОБА_1
доХмельницької митниці ДФС
проскасування постанови в справах про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2015 позов ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови в справах про порушення митних правил задоволено.

Скасовано постанову по справах про порушення митних правил №0020/40000/15-0024/40000/15 від 11.09.2015 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статею 485 МК України щодо накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 504160,74 грн., провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляцій скаргу.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України, в редакції до 15.12.2017), Вінницьким апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 20.01.2016 залишено апеляційну скаргу Хмельницької митниці Державної фіскальної служби без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки апеляційної скарги.

Крім того, ухвалою цього ж суду від 05.02.2016 строк на усунення недоліків апеляційної скарги відповідачу був продовжений з підстав виявлення ще одного недоліку апеляційної скарги - несплати судового збору.

Так, суд апеляційної інстанції, отримавши від відповідача клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, але, не отримавши доказ сплати судового збору, постановив ухвалу від 25.02.2016, якою повернув апеляцій скаргу відповідачу.

Надалі, відповідач повторно звернувся до суду апеляційної інстанції із аналогічною апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції, в якій, серед іншого, було поставлено на вирішення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, розгляд якого відбувався у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.05.2016 у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2015 відмовлено. Ухвалою судді-доповідача від 12.05.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції від 12.05.2016 про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. В мотивах зазначає, що ним не було порушено строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Письмового відзиву на вказану касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає її розгляду.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та правильність застосування ним норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Перегляд судових рішень в апеляційному порядку, на час ухвалення судом апеляційної інстанції спірної в даній справі ухвали, було передбачено Розділом IV Главою 1 КАС України, де частиною першою статті 185 вказано про можливість оскарження постанов суду першої інстанції.

Згідно із частинами другою-четвертою статті 189 КАС України отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам статті 187 цього Кодексу і за відсутності перешкод постановляє ухвалу про відкриття апеляційного провадження.

До апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Вказана стаття процесуального Закону визначає послідовні дії судді-доповідача, якщо ним встановлено, під час ознайомлення з апеляційною скаргою, факт пропуску строку її подачі.

При цьому, визначальним, на думку Верховного Суду, є можливість особи, апеляційну скаргу якої залишено без руху з вказаних підстав, надати до суду обґрунтовану заяву, де буде вказано підстави пропуску строку, що які були передбачені статтею 185 КАС України.

Право на звернення з вказаною заявою у заявника апеляційної скарги виникає з часу отримання ним відповідного рішення суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, та припиняється зі спливом 30-ти денного строку, передбаченого наведеною статтею Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже відповідач, протягом всього строку, міг, зокрема, неодноразово, звертатись до суду апеляційної інстанції, вказуючи підстави, які на її погляд є належним, щодо визначеного пропущеного строку на апеляційне оскарження. А суддя-доповідач, дочекавшись закінчення вказаного строку, зобов`язаний дослідити наведені у таких заявах підстави, надавши їм належну оцінку, і тільки тоді приймати рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження (абз. 2 частини 4 статті 189 КАС України) або відкрити апеляційне провадження (частина 2 статті 189 КАС України).

Натомість, з матеріалів апеляційного провадження не прослідковується дотримання судом апеляційної інстанції наведених дій, так як вже після отримання апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції у даній справі, суддя-доповідач ухвалою від 26.04.2016 призначив у судове засідання клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке було подано разом з апеляційною скаргою. При цьому в судовому засіданні дане клопотання вирішувалось судом в складі колегії суддів, які були визначені протоколом автоматизованого розподілу апеляційної скарги, і ухвалою від 12.05.2016 (оскаржуване в касаційному порядку) задоволено не було, на підставі чого суддя-доповідач іншою ухвалою від 12.05.2016 відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Тому, Верховний Суд вважає, що суддя-доповідач відразу призначивши клопотання до розгляду у судове засідання судом не дотримався приписів статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, хоча на її виконання, він повинен був спершу надати оцінку клопотанню відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке було подано одночасно із апеляційною скаргою, і якщо він таки визначився про неповажність підстав вказаних в ній, то слід було постановити ухвалу про залишення апеляційної скарги відповідача без руху з наданням 30-ти денного строку для можливості подання інших доводів, що могли б підтвердити поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, не вчинення відповідних дій є наслідком порушення права відповідача на можливість апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, що прямо передбачено в Конституції України.

З огляду недотримання однієї із стадій адміністративного процесі, яка покладена в основу інституту оскарження, а саме стадії апеляційного провадження, Суд касаційної інстанції вважає, що оскаржувана відповідачем ухвала про відмову в поновленні строку на апеляційне провадження від 12.05.2016 була прийнята передчасно, а відтак підлягає скасуванню, із направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Хмельницької митниці ДФС задовольнити.

Ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12.05.2016 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Вінницького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

І.А. Васильєва

С.С. Пасічник ,

Судді Верховного Суду