Справа № 620/623/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/623/19
УХВАЛА

22 серпня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Парінова А.Б., суддів: Лічевецького І.О., Степанюка А.Г., перевіривши апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки в якому просив суд:

- скасувати рішення відповідача від 25.01.2019 № 6 щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язати прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням ІІІ групи інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Перевіривши апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом ст. 59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи, які є юридичними особами, мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи, виданої від її імені за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», у разі представництва інтересів у суді адвокатом.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до ч. 8 ст. 59 КАС України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник або представник, повноваження якого повинні бути визначені у відповідному документі, що посвідчує такі повноваження. При цьому, суду має бути наданий оригінал такого документа або його копія, що засвідчена суддею або у визначеному законом порядку.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, остання підписана представником Міністерства оборони України Примак А.А.

На підтвердження відповідних повноважень до апеляційної скарги додано копію довіреності від 29.03.2019 № 220/403/Д, виданої Міністерством оборони України в особі Міністра оборони України Полторака С.Т., яка засвідчена не довірителем, а начальником Північного територіального юридичного управління полковником юстиції А.Комар.

Разом з тим, до матеріалів апеляційної скарги апелянтом додано також копію довіреності відповідно до змісту якої Міністерство оборони України в особі Міністра оборони України Полторака С.Т. уповноважує начальника Північного територіального юридичного управління полковника юстиції Комара А.Ю. на засвідчення своїм підписом копій довіреностей та інших документів, які створені в Міністерстві оборони України.

Проте, судом встановлено, що вказана копія довіреності від 20.12.2018 № 220/575/Д засвідчена не довірителем - Міністром оборони України Полторак С.Т., а самим представником якому видана ця довіреність.

Згідно з частиною першою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до частин першої, третьої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність може бути видана як на укладення правочину, так і на здійснення інших юридично значимих дій. Довіреність є правочином і, як будь-який правочин, повинна відповідати всім вимогам, встановленим діючим законодавством до правочинів. Так, довіреність може бути видана тільки на виконання правомірних юридичних дій. Воля довірителя повинна відповідати його волевиявленню.

За наведених обставин, суд виходить з потреби перевірки саме наявності волевиявлення особи, що її видала.

Надана до суду апеляційної інстанції копія довіреності, яка засвідчена представником, не може бути належним доказом дійсної волі особи, що її видала, на уповноваження іншої представляти її інтереси. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, засвідченої у визначеному законом порядку), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво.

Отже, скаржником до апеляційної скарги додано копію довіреності, з якої неможливо встановити дійсне волевиявлення довірителя, та не є копією, засвідченою у встановленому законом порядку (відповідно до ч. 3 ст. 55 та частини 6 ст.59 КАС України).

На підставі викладеного колегією суддів встановлено, що додана до апеляційної скарги апелянтом довіреність не є документом, що посвідчує повноваження Примак А.А. на представництво Міністерства оборони України у порядку, встановленому законом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга подана та підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки докази на підтвердження відповідних повноважень апелянтом суду не надані.

Приписами п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

На підставі викладеного та враховуючи, що до матеріалів апеляційної скарги не додано належного документу, що підтверджує повноваження представника, яким подано та підписано апеляційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст. ст. 55, 59, 298, 325, 328 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: А.Б. Парінов

Судді: І.О. Лічевецький

А.Г. Степанюк