Справа № 755/9343/19
Суддя: Астахова О. О.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 755/9343/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарі Якименко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Данка Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

10 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, серії НК № 569825, від 09.05.2019 року, за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. Позивач також просить поновити йому строк на звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 09.05.2019 року інспектором роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві старшим Данко О.М. винесено постанову про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 423,00 грн. за непред`явлення посвідчення водія відповідної категорії «В», чим порушено п. 2.1 а) в ПДР України.

Позивач з постановою не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена незаконно та упереджено, з порушенням норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Зокрема зазначає, що постанова підлягає скасуванню з тих підстав, що при її винесенні не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили про наявність в діях позивача проступку, за який законом встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, щодо керування ним транспортним засобом без наявності посвідчення водія відповідної категорії та не пред`явлення його працівнику поліції. Вина у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 базується лише на припущеннях працівника поліції та не надано жодного доказу на підтвердження факту порушення ним правил дорожнього руху позивачем.

Більше того, розгляд справи про адміністративне правопорушення було здійснено без складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке є обов`язковим у випадку фіксування правопорушення не в автоматичному режимі.

Позивач вказує, що при складанні оспорюваної постанови інспектором патрульної поліції не було дотримано порядку розгляду справи передбаченого ст.ст. 279,280 КУпАП, що змушує його звернутись з даним позовом до суду.

Ураховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , з огляду на що позивачу був необхідний час для того, щоб після смерті батька звернутися до суду за захистом своїх прав, ОСОБА_1 просить визнати поважними прияини пропуску на звернення з даним адміністративним позовом та про поновлення такого строку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року залучено в якості третьої особи Департамент патрульної поліції Національної поліції України та відкрито провадження у даній справі. Розгляд якої проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позовну заяву з посиланням на докази, якими він обґрунтовуються, а третій особі пояснення щодо позову (а.с. 8).

Від Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого убачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 третя особа просить залишити без задоволення, з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Мотивуючи тим, що постановою серії НК № 569825 від 09.05.2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 423,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивачем порушено вимоги п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Пунктом 2.4. правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Разом з тим, позивач на вимогу патрульного поліцейського при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не надав для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. З огляду на що, було складено оспорювану постанову.

Згідно ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно із ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами 1, 2, 4 статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже на переконання представника третьої особи, постанова накладення адміністративного стягнення винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а тому оскаржувана постанова прийнята правомірно.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі, серії НК № 569825 від 09.05.2019 року, убачається, що 09.05.2019 року, о 18 год. 00 хв., по вул. Алма-Атинській в м. Києві водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Scoda Octavya», державний номерний знак НОМЕР_1 . При перевірці працівником поліції не мав при собі/не пред`явив посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із чим до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 423,00 грн. (а.с. 3).

Вказану постанову було отримано позивачем 09 травня 2019 року, що підтверджується його підписом та не заперечується. Адміністративний позов подано до суду 10 червня 2019 року (а.с. 6).

Частиною 2 статті 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, ОСОБА_1 пропущено строк на звернення з даним адміністративним позовом до суду. Разом з тим, позивач просить про визнання поважними причин пропуску ним строку для звернення з даним адміністративним позовом та їх поновлення.

Як убачається із копії свідоцтва про смерть виданого 11.05.2019 року Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, батько позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.4).

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

За положенням ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Забезпечуючи доступ до правосуддя, а також право кожного на справедливий розгляд справи в суді, закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод незалежним і безстороннім судом, зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача про поновлення строку на звернення з даним позовом до суду та приходить до висновку про поважність причин пропуску ним такого строку. А тому, вважає за можливе поновити йому строк встановлений ст. 286 КАС України.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 9 ст. 15 Законом України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 16 цього Закону водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 523 означеного Закону визначено повноваження Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до яких, серед іншого, належать: участь у реалізації в межах своїх повноважень державної політики у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечення безпеки дорожнього руху; інформування учасників дорожнього руху про фіксацію фактів правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із ч. 1 статті 7 цього закону визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Частиною 1 статті 23 цього закону визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 2.1. а) Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно із ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами 1, 2, 4 статті 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський на місці вчинення адміністративного правопорушення, виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема передбачених статтею 126 КУпАП.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно 09 травня 2019 року виніс постанову про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.1 а) Правил дорожнього руху України та притягнув останню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем дотримані вимоги ст.ст. 251, 254, 256, 258, 276, 280 КУпАП та правильно застосовано до ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої Кодексом про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача та/або доводили невинуватість позивача у вчиненні означеного адміністративного правопорушення чи наявність обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, позивачем суду не надано.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 5-9, 77,78, 268-272, 286, 293 КАС України, ст.ст. 33, 126, 222, 245, 247, 251, 254, 256, 258, 268, 276, 278-280, 289, 293, 294 КУпАП, Законом України «Про дорожній руху», Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього рху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 3 полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Данка Олександра Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Cуддя О.О. Астахова