Справа № 420/2400/19
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2400/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Пивовар Т.В.

представника позивача Клименко О . В.

представника відповідача Жукової Т.О.

розглянувши у загальному позовному провадженні (у відкритому судовому засіданні) справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 15» «Дунайводбуд» до Головного управління ДФС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 15» «Дунайводбуд» до Головного управління ДФС України в Одеській області в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.11.2018 року №, форми «Р», за яким було визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 1376443,81 грн., що стало причиною для нарахування штрафних санкцій в розмірі 688221,91 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.11.2018 року №, форми «В-4», яким було встановлення заниження розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 334054,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

На підставі Наказу Головного управління ДФС в Одеській області №7076 від 20.09.2018 року була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 15» «Дунайводбуд» (ПрАТ «ПМК-15» «ДВБ»), з питань дотримання вимог податкового законодавства з питань податку на додану вартість, за результатами якої відповідачем оформлено Актом №2155/15-32-14- 11/01035845 від 05.10.2018 року, яким встановлені:

порушення п.198.1, 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України, які виразилися у заниженні суми що підлягала нарахуванню та сплаті до бюджету з ПДВ в розмірі 1376443,81 грн.;

встановлено заниження розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 334054,75 грн.

06.11.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області винесені податкове повідомлення-рішення від 06.11.2018 року №, за яким було визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 1376443,81 грн., що стало причиною для нарахування штрафних санкцій в розмірі 688221,91 грн. та податкове повідомлення-рішення від №, яким було встановлення заниження розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 334054,75 грн.

Позивач не погоджується із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне:

по-перше: виїзна позапланова документальна перевірка проводиться лише за наявності підстав, передбачених пунктом .78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, проте у Акті посилання на конкретний підпункт пункту 78.1 відсутнє;

по-друге: узагальнений висновок про нереальність господарських операцій, як убачається з тексту самого Акту відповідач ґрунтує лише на власних припущеннях. Так, Головне управління ДФС України в Одеській області визнає всі угоди, які були укладені позивачем з його контрагентами недійсними, що як найменш є неприпустимими з огляду на пряму норму ст. 204 Цивільного кодексу України щодо встановлення презумпції правомірності правочину.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 26.04.2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, з викликом сторін.

Підготовче судове засідання у справі призначено на 23.05.2019 року.

Відповідно ст. 162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано представником відповідача Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області 06.05.2019 року, що підтверджується розпискою про отримання нарочно копії судового рішення, ухвали суду (а/с. 48).

20.05.2019 року за вх. №23886/19 представником відповідача Головного управління ДФС в Одеській області Т.О. Жукової (за довіреністю) надано відзив на адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву зазначено наступне.

Перевіркою дотримання вимог податкового законодавства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 15» «Дунайводбуд» (ПрАТ «ПМК-15» «ДВБ») з контрагентами- постачальниками з ТОВ «Маріупольська Топливно-Енергетична Компанія», код за , ТОВ «Маріуполь Промбуд», код за , ТОВ «Бардо Груп», код за та ТОВ «Буд Груп Технолоджи», код за за період з 01.12.2017 по 31.12.2017 року встановлено порушення н.44.1 ст. 44, п. 198.1, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 1376443,81 грн., у тому числі за грудень 2017 р на 1350498,94 грн. та квітень 2018 р на 25944,87 грн., та зменшується сума від`ємного значення, яка включається до складу податкового кредиту наступного звітного за липень 2017 року на 334054,75 грн.

У господарських правовідносинах між контрагентами податковим органом виявлено ряд невідповідностей по оформленим господарським операціям.

Так, у договорі поставки № 02/10-17 між ПрАТ «ПМК-15» «ДВБ» та ТОВ «Маріупольська Топливно-Енергетична Компанія» не визначені умови поставки товарів, місце поставки, способи транспортування. До перевірки не надані товарно-транспортні накладні або інші документи, які б підтвердили фактичне перевезення товарів значною вагою та у значній кількості від постачальника ТОВ «Маріупольська Топливно-Енергетична Компанія» з м. Маріуполь Донецької області до покупця ПрАТ «ПМК-15» «ДВБ» у м. Ізмаїл (або до місця здійснення будівельних робіт).

Під час проведення перевірки встановлено, що між ПрАТ «ПМК-15» «ДВБ» (Генпідрядник) та ТОВ «Буд Груп Технолоджи» (Субпідрядник) був укладений Договір субпідряду №06/12-17 від 06 грудня 2017 року. Договір не містить даних кількості витраченого часу та трудових ресурсів, обсяг проведених робіт, що свідчить про порушення вимог щодо складення первинних документів.

Також, між ТОВ «Буд Груп Технолоджи» (Продавець) та ТОВ «ПМК-15» «ДВБ» (Покупець) був укладений Договір купівлі - продажу № 19/12-17 від 19.12.2017 року, про поставку будівельних матеріалів. Договір не містить істотних даних щодо номенклатури (асортименту) товару - будівельних матеріалів, зазначених у п.2.1 договору, кількості товару або порядку її визначення, ціни договору (загальної суми договору), термінів та умов поставки товарів, місця поставки згідно п. 4.1 договору, умови транспортування).

Між ПрАТ «ПМК-15» «ДВБ» з ТОВ «Маріуполь Промбуд» укладено договір субпідряду №22/11-17 від 22.11.2017 року щодо капітального ремонту інженерних мереж та елементів благоустрою території ОЗОШ № 19. Договір не містить даних кількості витраченого часу та трудових ресурсів, об`єм проведених робіт, що свідчить про порушення вимог щодо складення первинних документів.

Тобто, нереальність господарський операцій позивача з контрагентами, відповідно свідчить про неповне відображення у податковій звітності господарських операцій, що і стало підставою для встановлення порушень податкового Законодавства.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Приватне акціонерне товариство «Пересувна механізована колона - 15» «Дунайводбуд» (ПАТ «ПМК - 15» «ДВБ». - далі), , здійснює наступні види економічної діяльності (за КВЕД): 42.91 Будівництво водних споруд; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель (основний); 42.21 Будівництво трубопроводів згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Наказу Головного управління ДФС в Одеській області №7076 від 20.09.2018 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ПМК - 15» «Дунайводбуд», », на виконання вимог пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України та згідно доповідної записки начальника управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Білоус М.А. від 17.09.2018 року №65/11/15-32-14-11 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «ПМК - 15» «Дунайводбуд», з питань дотримання вимог податкового законодавства з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами - постачальниками з ТОВ «Маріупольська Топливно-Енергетична Компанія, код за , ТОВ «Маріуполь Промбуд», код за , ТОВ «Бардо Груп», код за та ТОВ «Буд Груп Технолоджи», код за за період з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року тривалістю 5 робочих днів з 24.09.2018 року (а/с. 69).

З направленням на перевірку №8139/14-11 від 20.09.2018 року особисто ознайомлена головний бухгалтер ПрАТ «ПМК - 15» «Дунайводбуд» (службова особа платника податків) ОСОБА_3 , що підтверджується її особистим підписом у вище зазначеному направлені.

24.09.2018 року особистим підписом головного бухгалтера ПрАТ «ПМК - 15» «Дунайводбуд» ОСОБА_3 підтверджено отримання копії наказу №7076 від 20.09.2018 року. (а/с. 70).

За результатами перевірки складено Акт від 05.10.2018 року №2155/15-32-14-11/01035845 яким встановлено наступні види порушень:

порушення п. 44.1 ст. 44, п.198.1, 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет на загальну суму 1376443,81 грн., у тому числі по періодам: грудень 2017 року на 1350498,94 грн.; квітень 2018 року на 25944,87 грн.

зменшено суму від`ємного значення, яка включається до складу податкового кредиту наступного звітного за липень 2018 року на 334054,75 грн. (а/с. 11-37).

02.10.2018 року посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області складено Акт №1779/15-32-14-11/01035845 про ненадання при проведенні позапланової виїзної документальної перевірки ПрАТ «ПМК - 15» «Дунайводбуд» первинних документів та належним чином завірених копій первинних та бухгалтерських документів, які свідчать про заниження об`єктів оподаткування (а/с. 71-72).

06.11.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області складено податкове повідомлення-рішення Форми «Р» № за яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем на податок на додану вартість в розмірі 1376443,81 грн. (за податковим зобов`язанням) та штрафними санкціями в розмірі 688221,91 грн. (а/с. 9).

06.11.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області складено податкове повідомлення-рішення Форми «В4» № яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 334054,75 грн. (а/с. 10).

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

Стаття 19 Конституції України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2-3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок справляння податків та зборів встановлюється Податковим кодексом України.

Відповідно до п.14.1.178, п.14.1.181 ст.14 Податкового кодексу України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу; податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу

Відповідно до пункту 15.1 статті 15, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Згідно пункту 44.1 статті 44, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.41.1 ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики, його територіальні органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до положень пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 73 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до п.78.4 ст. 78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Вимоги щодо змісту наказу врегульовано абзацом 3 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, відповідно до якого в наказі зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Пункт 198.1 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.2 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пункт 200.1. Статті 200.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пункт 14.1.157. статті 14.

Податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частина перша статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

ВИСНОВКИ СУДУ.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Юридичний спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права. Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Підставами юридичного спору в даній справі стало прийняття податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з підстав нереальності господарських операції між позивачем та його контрагентами, що заперечується позивачем.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати умови договорів позивача з контрагентами, а також досліджувати всі первинні бухгалтерські документи складені за результатом таких операцій. При цьому, відповідно до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі, позивач зазначає, що твердження Головного управління ДФС в Одеській області стосовно не здійснення між контрагентами господарських операцій є необґрунтованими та безпідставними.

Судом встановлено, що у перевіряємому періоді 01.12.2017 року по 31.12.2017 року ПАТ «ПМК - 15» «ДВБ» здійснювало придбання/надання товарів та послуг у ТОВ «Маріупольська Топливно-Енергетична Компанія, код за , ТОВ «Маріуполь Промбуд», код за , ТОВ «Бардо Груп», код за та ТОВ «Буд Груп Технолоджи», код за .

Судом досліджені первинні документи, складені на виконання господарських операцій з придбання товарів та постачання послуг у зазначених підприємств.

Договір купівлі-продажу №02/10-17 від 02.10.2017 року між ТОВ «Маріупольська Топливно-Енергетична Компанія (Продавець) та ТОВ «ПМК-15» «ДВБ» (Покупець) укладено щодо поставки будівельних матеріалів.

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

видаткова накладна №РН- 1221/29 від 21.12.2017 року (а/с. 167);

видаткова накладна №РН- 1221/30 від 21.12.2017 року (а/с. 168)

видаткова накладна №РН- 1221/31 від 21.12.2017 року (а/с. 169)

видаткова накладна №РН- 1220/19 від 20.12.2017 року (а/с. 170)

видаткова накладна №РН- 1220/18 від 20.12.2017 року (а/с. 171)

видаткова накладна №РН- 1220/17 від 20.12.2017 року (а/с. 172)

видаткова накладна №РН- 1220/16 від 20.12.2017 року (а/с. 173)

видаткова накладна №РН- 1220/15 від 20.12.2017 року (а/с. 174)

видаткова накладна №РН- 1220/14 від 20.12.2017 року (а/с. 175)

товарно - транспортні накладні №1221/30, №1221/31 від 21.12.2017 року;

товарно - транспортні накладні №1220/18 (п`ять накладних) від 20.12.2017 року;

товарно - транспортні накладні №1220/17 (дві накладні) від 20.12.2017 року;

товарно - транспортні накладні №0816/63,64 від 16.08.2017 року;

товарно - транспортні накладні №1220/16, №1220/19 , №1220/14 від 20.12.2017 року;

товарно - транспортні накладні №№1220/14, 1220/17, 1220/16, 1220/08,18, від 20.12.2017 року;

товарно - транспортні накладні №№ 1216/14, 1216/15, 1216/08,18, 1216/16 від 16.12.2017 року;

товарно - транспортні накладні №№ 1219/12 (вісім накладних), 1219/10 (дванадцять накладних), 1219/05, 1219/01 від 19.12.2017 року;

товарно - транспортні накладні №№ 1221/31, 1221/30, (вісім накладних) від 19.12.2017 року.

Договір субпідряду №22/11-17 від 22.11.2017 року між ТОВ «ПМК-15» «ДВБ» (Генпідрядник) та ТОВ «Маріуполь Промбуд» (Субпідрядник) укладено щодо капітального ремонту інженерних мереж та елементів благоустрою території ЗОШ №19, розташованої за адресою: м. Одеса вул. Кустанайська №3».

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 року від 01.12.2017 року;

акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2017 року.

Договір купівлі-продажу №14/12-2017 від 14.12.2017 року між ТОВ «Бардо Груп» (Продавець) та ТОВ «ПМК-15» «ДВБ» (Покупець) укладено щодо поставки будівельних матеріалів.

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

видаткові накладні №РН- 1216/19, №РН- 1216/18, №РН- 1216/17, №РН- 1216/16, №РН- 1216/15, №РН- 1216/14, №РН- 1216/13, №РН- 1216/12, №РН- 1216/11, №РН- 1216/10, №РН- 1216/07, №РН- 1216/08, №РН- 1216/09 від 16.12.2017 року (а/с. 140-152);

товарно - транспортні накладні №№1216/07, 1216/08, 18, 1216/09, 1216/10, (одинадцять накладних), 1216/11 (дві накладних), 1216/12 (дві накладних), 1216/13 (дві накладних), 1216/14 (дві накладних), 1216/15 (дві накладних), 1216/09, 1216/19 від 16.12.2017 року (а/с. 204-230).

Договір субпідряду №05/12-17 від 05.12.2017 року між ТОВ «ПМК-15» «ДВБ» (Генпідрядник) та ТОВ «Буд Груп Технолоджи» (Субпідрядник) укладено щодо реконструкції крівлі та термомодернізації будівлі КЗ Тузлівського НВК ЗОШ І-ІІІ ст. школа-ліцей, Татарбунарського району Одеської області».

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (дві довідки) за грудень 2017 року (а/с. 84, 97);

акт приймання виконаних будівельних робіт №№1, 2, 3, 4 за грудень 2017 року (а/с. 85-88).

Договір субпідряду №18/12-7 від 18.12.2017 року між ТОВ «ПМК-15» «ДВБ» (Генпідрядник) та ТОВ «Буд Груп Технолоджи» (Субпідрядник) укладено щодо реконструкції загальноосвітньої школи №19 розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Кустанайська, 3, корпус «А-2», коригування.

В якості підтвердження здійснення операцій за даним договором надані наступні документи:

довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (дві довідки) за грудень 2017 року (а/с. 108);

акт приймання виконаних будівельних робіт №№1, 2, 3, 4 за грудень 2017 року (а/с. 109-127);

товарно - транспортні накладні №№1219/10 (одинадцять накладних), 1219/12 (сім накладних), 1219/01, 1219/05, 1219/03, 1219/07, 1219/09 від 19.12.2017 року

Окрім того, позивачем надано до суду банківські виписки щодо підтвердження розрахунків з контрагентами ТОВ «Маріупольська Топливно-Енергетична Компанія, ТОВ «Маріуполь Промбуд», ТОВ «Бардо Груп», ТОВ «Буд Груп Технолоджи», код за ЄДРПОУ (Т.2, а/с.2-17).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що первинний документ містить дві обов`язкові ознаки, а саме: він має містити відомості про господарську операцію, та підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що надані позивачем первинні документи в повній мірі відображають реальність здійснених господарських операцій.

В судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що використана податковим органом інформація стосовно контрагентів позивача взята саме з інформаційно-аналітичних баз.

Проте, суд акцентує увагу відповідача на позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 29.03.2019 року у справі № 808/3412/16/16-а, провадження №К/9901/41648/18, а саме:

«… посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, оскільки така носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону».

Судом також не приймається твердження відповідача, що нереальність господарських операцій підтверджується, зокрема, неможливістю виконувати роботи (надавати послуги), у зв`язку з відсутністю трудових та фінансових ресурсів, особистої участі персоналу із відповідними фаховими знаннями; відсутністю основних засобів; врахування місцезнаходження майна; віддаленості контрагентів один від одного (контрагент ТОВ «Маріуполь Промбуд»)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 16.01.2018 року у справі №826/1398/14, провадження К/9901/2558/18 чітко наголосив, що твердження податкового органу про відсутність у контрагентів необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, про відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод про постачання. Висновок є досить логічним з огляду на можливість контрагентів залучати трудові ресурси на умовах аутсорсингу чи аутстафінгу, орендувати транспортні засоби чи іншим способом залучати ресурси, інформацію про що контролюючі органи не отримують.

По контрагенту ТОВ «Буд Груп Технолоджи», податковим органом встановлено наступне порушення - на видаткових накладних не зазначені обов`язкові реквізити первинного документу - у графах «Постачальник» та «Утримувач» наявні лише підписи і не зазначені ні прізвища, ні посади осіб, які брали участь господарських операціях. Також, на накладних не вказане місце складання первинного документу.

«Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності при їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника у зв`язку з його господарською діяльністю відбулись, а певні недоліки в заповненні первинних документів мають оціночний характер».

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.06.2019 року у справі № 825/501/16/15-а, провадження №К/9901/8442/18

Суд критично ставиться до посилання відповідача на податкову інформацію з АІС «Податковий блок» стосовно ланцюга постачання товарів від ТОВ «Риба Торг» до ТОВ «Бардо Груп», та в подальшому на ПрАТ «ПМК-15» «ДВБ», що також підтверджує нереальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Бардо Груп».

Не були зареєстровані податкові накладні на придбання будівельних товарів, реалізованих ТОВ «Риба Торг» на ТОВ «Бардо Груп», які реалізовані на ПрАТ «ПМК-15» «ДВБ». Підприємство ТОВ «РИБА ТОРГ» згідно баз даних, не є імпортером реалізованого товару на територію України.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту/витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.12.2018 року у справі № 805/2030/16-а, провадження №К/9901/28918/18 зробив наступний висновок.

«Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про відсутність укладених трудових договорів між контрагентом та фактичним виконавцем робіт/ послуг, так само як і інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними та допустимими первинними документами податкового та бухгалтерського обліку».

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків (Постанова Верховного Суду від 19.02.2019 року у справі № П/811/217/17, провадження №К/9901/38084/18).

Таким чином, правова позиція відповідача стосовно нереальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Маріупольська Топливно-Енергетична Компанія, ТОВ «Маріуполь Промбуд», ТОВ «Бардо Груп», ТОВ «Буд Груп Технолоджи» не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

У зв`язку із вище викладеним, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 15» «Дунайводбуд» підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідні, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Метою зазначених положень Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, в тому числі, юридичними особами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби України в Одеській області за рахунок державних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 15»«Дунайводбуд» суму судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплати судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 15» «Дунайводбуд» до Головного управління ДФС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення рішення від 06.11.2018 р. № ;

податкове повідомлення рішення від 06.11.2018 р. № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь Приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона - 15» «Дунайводбуд» суму сплаченого судового збору за квитанцією № 0.0..1 від 20.02.2019 року в розмірі 19 210 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Приватне акціонерне товариство "Пересувна механізована колона - 15" "Дунайводбуд"- адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградське шосе, 14, , телефон: , електронна адреса:

Головне управління ДФС України в Одеській області - адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта: .

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.