Справа № 420/3384/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/3384/19
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 70% сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 1 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

24.06.2019 року за вх. №22593/19 через канцелярію суду представником Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням по справі №240/5401/18, оскільки, підставою адміністративного позову у справі №420/3384/19 є неврахування при перерахунку з 01.01.2016 року пенсії 90% основного розміру грошового забезпечення, який був обчислений при призначенні пенсії. На момент звернення із позовом у даній справі Верховним Судом розглянуто зразкову справу №240/5401/18 (провадження № Пз/9901/58/18), проте рішення не набрало законної сили. Враховуючи те, що у справі №240/5401/18 предметом розгляду є визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення у відсотках, які були визначені на момент призначення пенсії, відповідно судове рішення у справі №240/5401/18 вирішить спір між сторонами у справі №420/3384/19, а відтак розгляд справи за позовом ОСОБА_1 об`єктивно неможливий до вирішення справи №240/5401/18.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року клопотання представника відповідача за вх. №22593/19 про зупинення провадження у справі - задоволено. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок пенсії - зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18 (Пз/9901/58/18).

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. Апелянт вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права.

Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції вказав, що предметом розгляду у справі №420/3384/19 є протиправні дії відповідача щодо зміни відсоткового значення розміру пенсії (з 90% до 70%) при здійсненні її перерахунку, суд прийшов до висновку, що справа №420/3384/19 має ознаки типової справи, що було предметом розгляду зразкової справи №240/5401/18. З урахуванням того, що відповідно до ч.11 ст.290, ч. 4 ст. 291 КАС України рішення у зразковій справі перебуває на апеляційному розгляді Великої Палати Верховного Суду, а відтак, правова позиція Верховного Суду викладена у рішенні від 04.02.2019 року не є остаточною.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту позову встановлено, що підставою для звернення до суду із наведеними позовними вимогами стало те, що ОСОБА_1 з 05.04.2055 року перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII та отримує пенсію у розмірі 90% сум грошового забезпечення.

Проте, 01 березня 2018 року набрала чинності постанова КМУ № 704, якою було збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців, у зв`язку з чим ГУПФ здійснило позивачу з 01.01.2016 року перерахунок пенсії, у зв`язку із чим розмір позивача було зменшено з 90% до 70% сум грошового утримання на підставі ч.2 ст.13 Закону України № 2262-ХІІ.

Вважаючи, що при розрахунку грошового забезпечення для обчислення основного розміру пенсії не враховані додаткові види грошового забезпечення, безпідставно обмежено розмір грошового забезпечення з 77% до 70% основного розміру пенсії, а також безпідставно застосовано порядок виплати перерахованої пенсії із розстроченням її на певні періоди згідно пункту 2 Постанови №103 позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 236 КАС суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Підставою для зупинення провадження у розглядуваній справі відповідно до наведеної вище норми статті 236 КАС стали обставини пов`язані із відкриттям Верховним Судом у складі Касаційного адміністративного суду 10.01.2019 провадження у зразковій адміністративній справі №240/5401/18 (провадження Пз/9901/58/18) за позовом фізичної особи до ГУПФ-1 про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії.

04.02.2019 Верховним Судом прийнято рішення у цій зразковій справі (далі Рішення).

У вказаному рішенні цей суд визначив обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ; б) відповідачем є відповідне Головне управління Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває позивач; в) предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 на підставі Постанови №103 у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови №704.

За наслідками дослідження матеріалів адміністративної справи №420/3384/19, з урахуванням суб`єктного складу сторін, предмета та підстав позову, а також правових норм, якими регулюються спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов висновку, що дана справа є типовою по відношенню до адміністративної справи №240/5401/18.

При цьому, як встановлено згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУПФ-1 на Рішення у справі №240/5401/18 (провадження Пз/9901/58/18). Справу призначено до апеляційного розгляду на 09 вересня 2019 року.

Відповідно до положень пункту 21 частини першої статті 4 КАС типовими адміністративними справами є адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, позивачами заявлено аналогічні вимоги.

За змістом пункту 22 частини першої статті 4 КАС зразкова адміністративна справа типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Приписами частини першої статті 291 КАС передбачено, що суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Обґрунтовуючи свою незгоду із оскаржуваною ухвалою позивач вказує на те, що заявлені ним позовні вимоги є різними від заявлених позовних вимог у справі №240/5401/18.

Проте, на думку апеляційного суду вказана відмінність зумовлена лише тим, що у справі, яка розглядалася Верховним Судом позовні вимоги є дещо загальними в порівнянні із позовними вимогами ОСОБА_1 у цій справі. Це передусім викликано тим, що апелянт формуючи такі детально розписав складові грошового забезпечення із урахуванням, яких на його думку мала перераховуватись пенсія на підставі Постанови №103, розмір якої мав становити 77%, а не 70%. При цьому, позивач також звернув увагу на порядок виплати ГУПФ перерахованої відповідно до Постанови №103 пенсії, яка здійснюється відповідно до пункту 2 цієї Постанови.

Водночас, розглядуваний спір, як і спір по справі №240/5401/18 виник з аналогічних підстав, а саме незгодою осіб після перерахунку пенсії на підставі Постанови №103 із розміром, який при призначені пенсії становив 77% сум грошового забезпечення, а після перерахунку склав 70%, вказані спори у цих відносинах регулюються одними нормами права, відповідачем є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про можливість зупинення провадження у цій справі до набрання чинності рішення Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Осіпов Ю.В.