Справа № 824/1238/18-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1238/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кушнір В.О.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

21 серпня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Франовської К.С. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Колісниченко Ю.В.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Любимової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року (ухвалене 03 квітня 2019 року, повний текст рішення складено 15 квітня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішення Чернівецької об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - відповідач) про застосування фінансових санкцій №000049 від 29.12.2014 року.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2017 року вказана вище постанова залишена без змін.

Верховний Суд 30 жовтня 2018 року скасував постанову Чернівецького окружного адміністративного суду та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду, а справу направив на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що гр. ОСОБА_3 нефіційно перебуває у трудових відносинах з позивачем. При цьому позивач не надав пояснень, яким чином гр. ОСОБА_3 допущена до виконання обов`язків офіціанта бару "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

20 серпня 2019 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшли письмові пояснення представника позивача, у яких він заперечив проти доводів апеляційної скарги, та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець виконкомом Чернівецької міської ради 17.08.1993р. (т.1 а.с.41).

Згідно з інформацією про фізичну особу в ЄДРПОУ основним видом діяльності позивача є "діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування" код КВЕД 56.10; серед інших видів діяльності також є "обслуговування напоями" код КВЕД 56.30 (т.1 а.с.117).

Згідно з договором суборенди нежитлових приміщень №74-ЧГ/14 від 14.03.2014р., укладеного між ТзОВ "Форкасл" (орендар) та ФОП ОСОБА_2 (суборендар), останній орендував нежитлове приміщення загальною площею 501,44 кв.м за адресою АДРЕСА_1 (т.1 а.с.84-96).

ФОП ОСОБА_2 уклав трудові договори з ОСОБА_4 від 07.03.2014р. та ОСОБА_5 від 01.03.2014р., згідно з якими вказані особи зобов`язуються виконувати роботу кухарів за місцем роботи - бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т.1 а.с.109-110).

09.10.2014 року оперуповноважений Чокен В . В . склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЧВ №014437 за ч.2 ст.156 КУпАП, згідно з яким гр. ОСОБА_3 перебувала на робочому місці офіціанта в розважальному закладі "ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_1), де реалізувала неповнолітньому слабоалкогольні напої, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП (т.1 а.с.35).

Вказані матеріали були направлені на розгляд до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Шевченківської районної у місті Чернівці ради, на підставі яких комісія прийняла постанову №28 від 31.10.2014 року, якою на підставі ч.2 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення наклала на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн (т.1 а.с.77).

Листом від 11.11.2014 року №21-21-21-13 відповідач повідомив позивача про надходження матеріалів перевірки Шевченківського районного відділу УМВС України в Чернівецькій області від 09.102014 року та протоколу про адміністративне правопорушення ЧВ №014437 щодо продажу офіціантом бару "ІНФОРМАЦІЯ_1" пива особі, яка не досягла 18 років. Крім того, позивачу пропонувалось з`явитись в приміщення податкового органу та запросити громадянку ОСОБА_3 (т.1 а.с. 9).

В поясненнях, направлених на лист податкового органу від 11.11.2014 року, ОСОБА_2 зазначив, що ніяких перевірок щодо нього не проводилось, про складення адмінпротоколів щодо нього чи інших осіб його не повідомлено, копій документів про реєстрацію як фізичної особи-підприємця ним не надавались. З приводу громадянки ОСОБА_3 позивач повідомив, що жодного відношення до неї ФОП ОСОБА_2 не має (т.1 а.с.10).

На підставі матеріалів перевірки Шевченківського районного відділу УМВС України в Чернівецькій області від 09.10.2014 року, протоколу про адміністративне правопорушення ЧВ №014437 відповідач провів перевірку стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пива у ОСОБА_2 та встановлено порушення вимог ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (реалізація пива особі, що не досягла 18 років) (т.1 а.с. 35-41).

29.12.2014 року на підставі матеріалів перевірки та відповідно до ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" відповідач прийняв рішення №000049, яким до ФОП ОСОБА_2 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800грн (т.1 а.с.34).

Вказане рішення позивач отримав 12.01.2015 року (т.1 а.с.42).

Позивач оскаржив рішення від 29.12.2014р. №000049 до ГУ ДФС у Чернівецькій області (вх.№468/10 від 22.06.2016р.).

Рішенням ГУ ДФС ДФС у Чернівецькій області від 01.07.2016р. №1173/10/24-13-10-01-08 скарга позивачазалишена без розгляду.

29.07.2016 року позивач направив скаргу на рішення від 29.12.2014 року №000049 та від 01.07.2016 року №1173/10/24-13-10-01-08 до ДФС України, однак 17.08.2016 року вказану скаргу залишено без розгляду (т.1 а.с.22).

Не погодившись із застосуванням до нього фінансових санкцій, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивача притягнуто до відповідальності без встановлення та врахування всіх обставин порушення та зв`язку такого порушення саме з діяльністю позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, суд надає оцінку спірним правовідносинам з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 30 жовтня 2018 року.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначається Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абз.9 ст.1 Закону №481/95-ВР пиво - це насичений діоксидом вуглецю пінистий напій, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203.

Згідно з п.2 ч.1 ст.15-3 Закону №481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.15-3 Закону №481/95-ВР продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення вимог статті 15-3 цього ж Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 6800грн.

Згідно з ч.2 ст.156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар) тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, за порушення заборони щодо продажу пива (крім безалкогольного) особам, які не досягли 18-ти років, суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності за ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР, а працівники підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування - за ч.2 ст.156 КУпАП.

З матеріалів справи встановлено, відповідно до постанови Адміністративної комісієї при Виконавчому комітеті Шевченківської районної у місті Чернівці №28 від 31.10.2014 року ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. (т.1 а.с.77).

Водночас, при вирішенні питання про притягнення до відповідальності суб`єкта господарювання слід враховувати, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 17 Закону №481/95-ВР, є факт продажу забороненого товару неповнолітньому особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що гр. ОСОБА_3 перебувала у трудових відносинах з позивачем, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з договором суборенди нежитлових приміщень №40-ЧГ/14 від 01.03.2014 року, укладеного між ТзОВ "Град Інвест Ріал Істейт" (орендар) та Дочірнім Підприємством "Медичний центр Мавекс-Медицина" Товариства з обмеженою відповідальністю "Мавекс Буковина" (суборендар), ДП "Медичний центр Мавекс-Медицина" орендувало нежитлове приміщення загальною площею 20 кв.м за адресою АДРЕСА_1 (т.1 а.с.97-108).

З матеріалів справи встановлено, що Дочірньому Підприємству "Медичний центр Мавекс-Медицина" Товариства з обмеженою відповідальністю "Мавекс Буковина" видано Ліцензію Серії НОМЕР_2 на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, строк дії якої охоплює період з 26.02.2014 року по 26.02.2015 року, місце торгівлі - АДРЕСА_1, бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т.1 а.с.62).

Згідно з довідкою ДП "Медичний центр Мавекс-Медицина" від 27.02.2017 року, окрім основного виду діяльності, підприємство здійснювало в 2014-2015 року, і на даний час здійснює торговельну діяльність за адресою АДРЕСА_1 , бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" (т.1 а.с.83).

Таким чином, позивач і ДП "Медичний центр Мавекс-Медицина" орендують нежитлові приміщення, що знаходяться в одній будівлі за адресою АДРЕСА_1 і здійснюють діяльність з продажу алкогольних напоїв.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09.10.2014 року серії ЧВ №014437 гр. ОСОБА_3 перебувала на робочому місці офіціанта в розважальному закладі "ІНФОРМАЦІЯ_1" (АДРЕСА_1), де реалізувала неповнолітньому слабоалкогольні напої, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.156 КУпАП (т.1 а.с.35).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про те, що гр. ОСОБА_3 перебуває в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 , наданих безпосередньо після реалізації нею пива неповнолітньому, остання зазначила, що дійсно працює в розважальному закладі "ІНФОРМАЦІЯ_1". Однак, у вказаних поясненнях відсутні відомості про те, що вона перебуває в трудових відносинах саме з ФОП ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що самий лише факт реалізації ОСОБА_3 алкогольних напоїв неповнолітній особі у розважальному закладі "ІНФОРМАЦІЯ_1" не може однозначно свідчити про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, відповідач не надав суду доказів на підтвердження трудових відносин позивача та ОСОБА_3 , зокрема, роздрукованого чеку РРО про оплату напоїв, трудового договору або доказів притягнення позивача до відповідальності за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Крім того, в обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що на запитання представника відповідача ОСОБА_2 відповів, що обслуговування клієнтів здійснювали офіціанти бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", чим фактично підтвердив наявність трудових відносин між позивачем та офіціантами бару "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Колегія суддів вважає вказані доводи необґрунтованими, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

З урахуванням наведених вище норм процесуального законодавства колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги за відсутності належних і достатніх доказів на їх підтвердження є необґрунтованими та не можуть підтверджувати наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач не довів порушення позивачем ст.15-3 Закону №481/95-ВР, а тому застосування до нього фінансових санкцій є необґрунтованим.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 серпня 2019 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Франовська К.С. Мацький Є.М.