Справа № 760/9980/19
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2019-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 760/9980/19
Провадженні № 2-а/760/828/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Мелешко О.С.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 Управління патрульної поліції м. Києва Звєрєва О.Є. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 05 березня 2019 року інспектором роти № 7 Управління патрульної поліції м. Києва Звєрєвим О.Є. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за перевищення допустимої швидкості в населеному пункті на 33 км/год.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.

Зазначає, що дійсно 05 березня 2019 року приблизно о 15 годині 27 хвилин рухався на автомобілі Тоyоtа RAW 4, д.н.з. НОМЕР_1 , в третій смузі руху Столичного шосе в м. Києві у напрямку Контрактової площі з допустимою, на його думку, швидкістю руху. В цей же час був зупинений працівником поліції, який повідомив про перевищення ОСОБА_1 допустимої швидкості в населеному пункті на 33 км/год., що зафіксовано електронним пристроєм Тrucam.

Вказує на недопустимість даного доказу, оскільки вимірювання швидкості руху його автомобіля, що було проведено з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LТІ20/20Тrucam, вчинено не у спосіб передбачений законом та отримані технічні дані щодо швидкості покладені в основу обставин правопорушення необгрунтовано, у зв`язку з чим постанову серії НК № 681271 від 05.03.2019 про накладення адміністративного стягнення вважає неправомірною.

Зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, інспектор належних доказів порушення ним правил дорожнього руху не надав, пояснення позивача не були прийняті до уваги, а також інспектором не було дотримано положень ст.ст. 279, 283 КУпАП.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серія НК № 681271 від 05.03.2019.

Разом з цим, ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив поновити строки на оскарження постанови інспектора серія НК № 681271 від 05.03.2019, посилаючись на те, що надана йому копія постанова є нечитабельною, у зв`язку з чим адвокат Заруби П.І. неодноразово направляв звернення до УПП в м. Києві щодо направлення зазначеної постанови, проте відповіді на звернення отримано так і не було.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 09 квітня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Інспектор роти № 7 Управління патрульної поліції м. Києва Звєрєв О.Є. позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом щодо оскарження зазначеної постанови, оскільки з матеріалів справи вбачається, що строк пропущено з поважних причин, а саме тривалого неотримання позивачем читабельної копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 05.03.2019.

Судом встановлено, що 05.03.2019 щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за перевищення допустимої швидкості в населеному пункті на 33 км/год. (а.с. 6).

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував, а постанова винесена з порушенням норм законодавства.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у справі відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Звєрєв О.Є. як суб`єкт владних повноважень, дії якого оскаржуються позивачем, не надав суду будь-яких доказів правомірності свого рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

Вбачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 05 березня 2019 року.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачами не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідач діяв в межах своїх повноважень, вимога про визнання дій відповідача протиправними задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 7 Управління патрульної поліції м. Києва Звєрєва О.Є. про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серія НК № 681271 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 березня 2019 року, винесену інспектором роти № 7 Управління патрульної поліції м. Києва Звєрєвим О.Є., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: