Справа № 360/1840/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1840/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Таращенко О.В.,

за участю:

представника позивача: Дєточки Ю .А .,

представника відповідача: Некрилової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Фермерського господарства «Застава-2010» до Головного управління Держпраці у Луганській області про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фермерського господарства «Застава-2010» (далі - позивач, ФГ «Застава-2010») до Головного управління Держпраці у Луганській області (далі - відповідач, ГУ Держпраці у Луганській області) про скасування постанови про накладення штрафу.

В обґрунтування уточненого позову позивач зазначив, що 19.03.2019 заступником начальника Головного управління Держпраці у Луганській області Рисухіним Д.Л. винесено постанову №ЛГ168/35/НД/СП-ФС про накладення штрафу на Фермерське господарство «Застава-2010» у розмірі 417300,00 грн.

При цьому позивач не згоден з прийнятою постановою, оскільки підставою для її прийняття стало, нібито факт створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування фермерського господарства «Застава-2010», який підтверджується актом про неможливість проведення інспекційного відвідування від 26 лютого 2019 року № ЛГ168/35/НД.

Згідно наказу про проведення інспекційного відвідування ФГ «Застава-2010» воно повинно було здійснюватися за наступною адресою: Луганська область , Новопсковський район, с. Соснівка, вул. Комсомольська буд. № 31 о 14 год. 00 хв. 26.02.2019. Проте, позивач зазначає, що 26.02.2019 інспектори відповідача взагалі не здійснювали виїзд за адресою розташування позивача та відповідно жодного факту перешкоджання проведення інспекційного відвідування не було.

Крім того, вказав на те, що моментом виявлення порушення законодавства про працю співробітники Держпраці враховують саме факт недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю та створення перешкод у її проведений (п. 7 ч. 2. ст. 265 Кодексу законів про працю України), але відсутність об`єкта відвідування чи уповноваженої особи за місцезнаходженням (про що вказано в акті про неможливість проведення інспекційного відвідування від 26.02.2019) - взагалі це не ознака порушення законодавства про працю, це не факт недопущення до проведення перевірки.

Також позивач зазначив про те, що станом на час проведення інспекційного відвідування діяв мораторій на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, передбачений статтею 3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Село Соснівка Новопсковського району Луганської області, що є фактичною та юридичною адресою ФГ «Застава-2010», включена в перелік суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ (зі змінами та доповненнями) органам і посадовим особам, уповноваженим законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, у період та на території проведення антитерористичної операції тимчасово забороняється проведення планових та позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність у зоні проведення антитерористичної операції, крім позапланових перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених Кабінетом Міністрів України критеріїв оцінки ступеня ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику.

На даний час (та на момент здійснення перевірки) інформації стосовно ФГ «Застава-2010» із зазначенням ступеня ризику від провадження ним господарської діяльності у сфері трудових відносин на офіційних веб- сайтах Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Луганській області не має (не було).

Позивач також вказав, що відповідно до абз. 2 п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 р. № 509 (зі змінами та доповненнями) штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

- акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Таким чином, на думку позивача, у посадових осіб ГУ Держпраці у Луганській області не було правових підстав для накладення штрафу і винесення відповідної постанови.

На підставі викладеного, позивач просив суд скасувати постанову Головного управління Держпраці у Луганській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ168/35/НД/СП-ФС від 19.03.2019 на Фермерське господарство «Застава-2010» () у розмірі 417300,00 грн (а.с.69-79).

01.07.2019 до суду надійшов відзив на уточнену позовну заяву Головного управління Держпраці у Луганській області, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування зазначив про те, що згідно із ст.295 КЗпП України Кабінетом Міністрів України затверджена Постанова від 26.04. 2017 р. № 295, якою, в свою чергу, затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295). Саме у Порядку № 295 визначені процедура здійснення державного контролю, повноваження органів державного контролю, їх посадових осіб, права та обов`язки суб`єктів господарювання під час здійснення державного контролю. В тому числі у п.2 цього Порядку зазначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Окрім того, правове регулювання у цій сфері державного контролю здійснюється наступними нормативно-правовими актами: - Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877 (далі - Закон № 877); - Конвенція Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України № 1986-ІV від 08.09.2004 року (далі - Конвенція № 129).

У ч.4 ст.2 Закону № 877 встановлено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Законом у цій сфері є ст.259 КЗпП України (через Порядок № 295).

Міжнародним договором у цьому випадку є саме Конвенція № 129.

Застосування наступних норм Закону № 877 під час здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю з урахуванням особливостей ст.259 КЗпП України та Порядку № 295 дозволяє зробити такі висновки:

- відповідно до ст. 1, яка встановлює, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом,

- що інспекційні відвідування та невиїзні інспектування є іншими формами заходу державного контролю наряду з перевірками, ревізіями тощо;

- відповідно до ч.3 ст.7, яка встановлює, що захід за типом може бути плановими або позаплановими, а за формою - перевіркою, ревізією, ... інспектуванням тощо.

Таким чином, відповідач визнає, що встановлені п.2 Порядку № 295 терміни «інспекційні відвідування» та «невиїзні інспектування» повністю відповідають вказаним нормами Закону № 877 і що цими термінами зазначаються відповідна форма заходу, який одночасно за типом є позаплановим, і які застосовуються інспекторами праці саме під час здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Конвенція № 129 згідно із ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. Також ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» встановлена норма - якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно із п. а) ч.1 ст.6 Конвенції № 129 завданнями системи інспекції праці є забезпечення застосування правових норм у галузі умов праці та охорони працівників під час їхньої роботи, як наприклад норм щодо тривалості робочого дня, заробітної плати, щотижневого відпочинку і відпустки, безпеки праці, охорони здоров`я і добробуту, використання праці жінок, дітей і підлітків, та з інших подібних питань, у тій мірі, в якій інспектори праці повинні забезпечувати застосування таких норм.

Є очевидним, що у Конвенції № 129 одночасно використовується як термін «перевірка» - у пункті с) частини 1 статті 16 якої інспектори праці наділяються правом здійснювати перевірку, яку вони можуть вважати необхідною для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, причому, з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм, так і термін «інспекційне відвідування» - у частині 3 цієї самої статті. Зазначене дозволяє зробити висновок, що у цій конвенції зазначені терміни є тотожними і обидва застосовуються у розумінні позапланового заходу державного контролю, який здійснюється інспекторами праці.

Саме тому термін «перевірка» застосовується у:

- абз. 6 ч.2 ст.265 КЗпП України, за порушення якої позивач притягнений до відповідальності посадовими особами Головного управління;

- п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою КМУ № 509 від 17.07.2013 (далі - Порядок № 509), у якому встановлені підстави для накладення штрафу.

Штрафи за порушення роботодавцями законодавства про працю накладаються посадовими особами відповідача згідно із Порядком № 509, у відповідності до ч.4 ст. 265 КЗпП України.

22.01.2019 до Головного управління надійшло рішення суду, а саме: ухвала про надання дозволу на проведення перевірки Білокуракинського районного суду Луганської області від 21.01.2019. Відповідно до підпункту 3 пункту 5 та пункту 10 Порядку № 295, статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України № 1986-ІV від 08.09.2004, на підставі рішення суду винесено наказ від 14.02.2019 № 116 «Про проведення інспекційного відвідування Фермерського господарства «Застава-2010».

Відповідно до пункту 5 Порядку № 295 передбачено перелік підстав для проведення інспекційного відвідування. Підпунктом 3 пункту 5 Порядку № 295, у тому числі передбачено проведення інспекційного відвідування за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту. Відповідно до підпункту 4 пункту 5 Порядку № 295 інспекційне відвідування проводиться за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; Таким чином, у Головного управління с належні підстави для проведення інспекційного відвідування.

15.02.2019 Головним управлінням винесено направлення № 01-17/142 на проведення інспекційного відвідування. У відповідності до вищевказаного наказу, 19.02.2019 інспекторами праці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була здійснена спроба провести інспекційне відвідування.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 295 у разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

19.02.2019 у зв`язку з неможливістю проведення інспекційного відвідування з причини створення перешкод у діяльності інспектора праці, а саме: відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), інспектором праці Солдатовою Юлією Геннадіївною винесено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 19.02.2019 № ЛГ168/35/НД, згідно якого строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 26.02.2019 та Вимогу про надання/поновлення документів № ЛГ168/35/ПД. Вказані документи направлено рекомендованим листом.

26.02.2019 у зв`язку з неможливістю проведення інспекційного відвідування з причини створення перешкод у діяльності інспектора праці, а саме: відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), інспектором праці Солдатовою Юлією Геннадіївною винесено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 26.02.2019 № ЛГ168/35/НД, згідно якого строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 07.03.2019 та Вимогу про надання/поновлення документів № ЛГ168/35/ПД. Вказані документи направлено рекомендованим листом.

07.03.2019 заступник начальника Головного управління прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу о 11 год. 00 хвил. 19.03.2019.

11.03.2019 Головне управління склало повідомлення, яке направлено рекомендованим листом.

19.03.2019 заступником начальника Головного управління розглянуто справу та винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ168/35/НД/СП-ФС у розмірі 417300 грн 00 коп., яку направлено рекомендованим листом.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що посадовими особами Головного управління неухильно дотримано норми матеріального права під час підготовки до інспекційного відвідування, його проведення та прийняття рішення про накладення штрафу.

Щодо дії мораторію відповідач зазначив, що 30 квітня 2018 року Президентом України був підписаний Указ № 116/2018 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» (далі - Указ Президента № 116/2018), який має категорію доступу «Для службового користування» і тому зміст для відповдача був невідомий.

З метою з`ясування, чи є Указ Президента № 116/2018 тим указом, який в розумінні Закону про тимчасові заходи завершує проведення АТО, Головним управлінням був направлений лист із запитом до Адміністрації Президента України.

У отриманому відповідачем листі заступника Глави Адміністрації Президента України № 46-01/1905 від 08.10.2018 зазначено, що Указом Президента № 116/2018 завершено проведення широкомасштабної АТО в Донецькій та Луганських областях.

Також у листі Директора Департаменту з питань праці Держпраці України від 26.10.2018 № 8508/4/4.1-ДП-18 Головні управління Держпраці у Донецькій та Луганських областях повідомлені, що АТО припинено 30.04.2018 і що 30.10.2018 закінчується мораторій на проведення перевірок органами державного нагляду (контролю). У зв`язку з чим у ньому також викладено доручення про забезпечення здійснення контролю за додержанням законодавства про працю у межах наданих повноважень.

Таким чином, на думку відповідача, 30.10.2018 закінчилася дія мораторію, передбаченого ст.3 Закону №1669, і що з наступного дня у посадових осіб Головного управління з`явилося право на проведення ними відповідних перевірок/інспекційних відвідувань.

На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволені позовних вимог ФГ «Застава-2010» (а.с.87-90).

10.07.2019 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що лише 28.02.2019 господарство отримало поштою акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 19.02.2019 та вимоги від 19.02.2019 про надання документів в строк до 26.02.2019. Тобто господарство отримало вимогу пізніше на 2 дні ніж граничні строки надання документів за вимогою.

Крім того, вказав, що всі співробітники ФГ «Застава-2010» є офіційно оформленими відповідно до законодавства України. На адресу Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області було спрямовано відповідні документи. За результатами кримінальне провадження №0000001 від 09.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення (а.с.98-100).

17.07.2019 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив про те, що посадовими особами Головного управління неухильно дотримувались норми матеріального та процесуального права під час підготовки до інспекційного відвідування, здійснення спроб його проведення та під час його проведення, прийняття рішення про накладення штрафу на позивача. Головне управління діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України та міжнародними договорами, його посадовими особам були дотримані вимоги Порядку № 295. Усі посилання позивача на порушення відповідачем законодавства є необґрунтованими та безпідставними, спростовуються матеріалами справи (а.с.115-117).

Судом по справі вчинені такі процесуальні дії.

Ухвалою суду від 15.05.2019 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з визначенням дати підготовчого засідання (а.с.1-2).

Ухвалою суду від 10.07.2019 за клопотанням представника відповідача продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів (а.с.109).

Ухвалою суду від 17.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с.127).

В судове засідання прибули представники сторін.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд задовольнити їх з підстав, зазначених у позові, надав суду пояснення аналогічні позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.

Судом також у якості свідка була допитана ОСОБА_2 - інспектор праці Головного управління Держпраці у Луганській області.

Вислухавши пояснення представників сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79,90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Фермерське господарство «Застава-2010», є юридичною особою, , місцезнаходження: 92313, Луганська область, Новопсковський район, с.Соснівка, вул. Комсомольська (Молодіжна), буд.31; основним видом діяльності є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.18-23).

Ухвалою слідчого судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 21.01.2019 по справі №409/126/19 за клопотанням слідчого СВ Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області винесене в кримінальному провадженні за №0000001 від 09.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, призначено позапланову перевірку дотримання законодавства у сфері труда суб`єкта господарювання ФГ «Застава-2010» з метою встановлення порушень норм трудового законодавства та розміру завданої шкоди.

Проведення перевірки доручено працівникам Головного управління Держпраці у Луганській області.

Зобов`язано ФГ «Застава-2010» забезпечити допуск працівників Головного управління Держпраці у Луганській області (а.с.47).

14.02.2019 Головним управлінням Держпраці у Луганській області видано наказ №116 про проведення інспекційного відвідування позивача.

Підставами для проведення зазначено підпункт 3 пункту 5 та пункту 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295, стаття 16 Конвенції Міжнародної організації праці №1 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України №1986-ІV від 08.09.2004, за результатами аналізу інформації, отриманої із ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 21.01.2019 у справі №409/126/19. Строк проведення визначений з 18.02.2019 по 19.02.2019. Предметом перевірки є додержання законодавства про працю в частині фактичного допуску працівника (ів) до роботи без оформлення трудового договору (а.с.48).

Того ж дня за №01-17/142 було видано інспекторам Держпраці направлення на проведення інспекційного відвідування (а.с.49).

19.02.2019 у зв`язку з неможливістю проведення інспекційного відвідування з причини створення перешкод у діяльності інспектора праці, а саме: відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), інспектором праці Солдатовою Юлією Геннадіївною винесено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 19.02.2019 № ЛГ168/35/НД, згідно якого строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 26.02.2019 та Вимогу про надання/поновлення документів № ЛГ168/35/ПД. Місцем складення Акту та Вимоги є село Соснівка. Вказані документи направлено рекомендованим листом (а.с.59-60,61,63,63-зворотній бік).

Зазначені Акт та Вимогу уповноважена особа позивача отримала 28.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.119).

26.02.2019 у зв`язку з неможливістю проведення інспекційного відвідування з причини створення перешкод у діяльності інспектора праці, а саме: відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), інспектором праці Солдатовою Юлією Геннадіївною винесено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 26.02.2019 № ЛГ168/35/НД, згідно якого строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 07.03.2019 та Вимогу про надання/поновлення документів № ЛГ168/35/ПД. Місцем складення Акту та Вимоги є м.Лисичанськ. Вказані документи направлено рекомендованим листом (а.с.11-12,13-14,122).

Зазначені Акт та Вимогу вручено 04.03.2019, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошта (а.с.123).

07.03.2019 заступник начальника Головного управління прийняв рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу об 11 год. 00 хвил. 19.03.2019 (а.с.62).

11.03.2019 Головне управління склало повідомлення, яке направлено рекомендованим листом та отримано уповноваженою особою позивача 16.03.2019 (а.с.15, 65-зворотній бік, 66).

19.03.2019 заступником начальника Головного управління розглянуто справу та винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ168/35/НД/СП-ФС у розмірі 417300 грн 00 коп., яку направлено рекомендованим листом (а.с.16-17,65).

Підставою для прийняття постанови стало те, що відповідач встановив факт створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування з питань фактичного допуска працівника(ів) до роботи без оформлення трудового договору у фермерському господарстві «Застава-2010», про що було складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ЛГ168/35/НД від 26.02.2019.

Керувався при цьому відповідач статтею 259, абзацом другим частини другої статті 265 КЗпП України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частиною третьою статті 34 Закону України «Про місце самоврядування в Україні», пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509.

Між тим, суд не може погодитись з такими висновками відповідача, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 2 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі - Порядок №295), який був чинний на час проведення інспекційного відвідування, встановлено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Пунктом 2 Порядку №295 передбачено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Пункт 1 Положення про Державну службу України з питань праці (далі також - Положення №96), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, встановлює, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 Положення встановлено, що Держпраця здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1,2,4-7 цього пункту. В підпункті 4 даного пункту зазначено рішення суду, повідомлення правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.

Згідно з п.8 Порядку №295 передбачено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Пунктом 9 Порядку №295 встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків

У відповідності до п.11 Порядку №295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання (пункт 12 Порядку №295).

Пунктами 15,16,17 та 18 Порядку №295 передбачено, що за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-7 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об`єктом відвідування.

У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (ч.1 ст. 265 КЗпП України).

Відповідно до абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Водночас абзацом 6 ч.2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 КЗпП України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені, у тому числі, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Пунктом 3 Порядку № 509 передбачено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку №509).

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (пункт 7 Порядку №509).

Приписами пункту 8 Порядку № 509 визначено, що за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є з`ясування чи дійсно було з боку позивача створення перешкод у здійсненні перевірки інспекторам Держпраці та чи діяли посадові особи в межах повноважень та у спосіб передбачених законом при проведенні перевірки та при прийнятті постанови про накладення штрафу.

Як пояснив в судовому засіданні голова фермерського господарства «Застава» ОСОБА_4 , він є керівником господарства і на час проведення інспекційного відвідування (19.02.2019 та 26.02.2019) був відсутній на робочому місці, оскільки на той час перебував у службовому відрядженні в м.Києві на сільсько-господарській виставці, яка тривала три дні. В подальшому, в межах службового відрядження він вилетів до Єгипту, оскільки мав наміри укласти договори для здійснення фінансово-господарської діяльності господарства.

На підтвердження вказаних обставин надав суду наказ від 15.02.2019 про відрядження.

З вказаного наказу вбачається, що у період з 18.02.2019 по 27.02.2019 голова ФГ «Застава-2010» ОСОБА_4 перебував у службовому відрядженні в м.Києві та в подальшому у Єгипті (а.с.150).

Оглядом витягу з інформаційної бази прикордонної служби вбачається, що 21.02.2019 ОСОБА_4 виїхав за межі України з аеропорту м.Бориспіль та 28.02.2019 повернувся до України в аеропорт м.Харкова (а.с.159). В цей час він дійсно перебував у Египті, що підтверджується копією закордонного паспорту ОСОБА_4 , оригінал якого був оглянутий судом в судовому засіданні (а.с.151-152).

Таким чином судом встановлено, що на час проведення інспекційного відвідування 19.02.2019 та 26.02.2019 безпосередній керівник господарства був відсутній за адресою здійснення діяльності підприємства: АДРЕСА_1 .

Також судом встановлено, що фактично інспектори держпраці, яким було доручено проведення інспекційного відвідування вийшли на місце інспекційного відвідування лише 1 раз - 19.02.2019.

В подальшому, 26.02.2019 виходу на інспекційне відвідування за місцезнаходженням підприємства не було, а акт про неможливість проведення інспекційного відвідування був складений у м.Лисичанську.

Вказані обставини підтвердив допитаний у якості свідка інспектор Держпраці, якому було доручено проведення інспекційне відвідування, ОСОБА_2 .

Фактично, інспектори Держпраці прийняли самостійно рішення, щодо проведення в цей день не інспекційне відвідування, а невиїзне інспектування у приміщенні органу контролю.

Однак, як передбачає пункт 15 Порядку №295 невиїзне інспектування здійснюється за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-7 пункту 5 цього Порядку.

Як пояснив свідок ОСОБА_2 такого рішення (наказу) керівник Головного управління не приймав.

Оглядом оскаржуваної постанови про накладення штрафу, судом встановлено, що позивач притягнутий до відповідальності саме за нібито факт створення перешкод у проведенні саме інспекційного відвідування, яке проводилось 26.02.2019.

Між тим, як вже встановлено судом, такого інспекційного відвідування інспекторами Держпраці проведено не було.

Крім того, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що акт про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимогу про надання документів від 19.02.2019, в яких строк для надання документів встановлений для позивача до 26.02.2019, отриманий уповноваженої особою позивача лише 28.02.2019.

Тобто, на час прийняття акту про неможливість проведення інспекційного відвідування та вимоги про надання документів від 26.02.2019 позивач не був обізнаний про необхідність надання витребуваних документів, його безпосередній керівник перебував за межами країни, а інспектори Держпраці не мали документального підтвердження отримання позивачем акту та вимоги від 19.02.2019 та самостійно прийняли рішення про проведення 26.02.2019 не інспекційного відвідування, а невиїзного інспектування.

Вказані вище обставини дають підстави суду дійти висновку про те, що посадові особи Головного управління допустили грубі порушення порядку проведення інспекційного відвідування, у зв`язку з чим прийнятий ними акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ЛГ168/35/НД від 26.02.2019 не може бути доказом, який би свідчив про факт створення перешкод позивачем у проведенні інспекційного відвідування та підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Як наслідок прийнята постанова Головного управління Держпраці у Луганській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ168/35/НД/СП-ФС від 19.03.2019 на фермерське господарство «Застава-2010» у розмірі 417300,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується посилання позивача на те, що відповідач взагалі не мав права здійснювати інспекційне відвідування у зв`язку з дією мораторію, встановленого Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VІІ, то вони є безпідставними, оскільки в даному випадку перевірка (інспекційне відвідування) здійснювалось на підставі прийнятої слідчим суддею Білокуракинського районного суду Луганської області ухвали про надання дозволу на проведення перевірки від 21.01.2019 по справі №409/126/19 за клопотанням слідчого СВ Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області винесене в кримінальному провадженні за №0000001 від 09.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Вказана ухвала набрала законної сили, а тому була обов`язковою для виконання відповідачем, що ним і було зроблено, призначивши проведення інспекційного відвідування наказом від 14.02.2019 №116, в межах тридцятиденного строку встановленого судом в ухвалі.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів у суді правомірності своїх дій та прийнятого рішення.

Як наслідок, хоча суд і не погоджується в цілому з правовим обґрунтуванням позовних вимог, однак це не впливає на остаточний результат розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про те, що постанова Головного управління Держпраці у Луганській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ168/35/НД/СП-ФС від 19.03.2019 на фермерське господарство «Застава-2010» у розмірі 417300,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню з мотивів викладених судом у рішенні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 6259,50 грн (а.с.3,34).

Оскільки рішення прийнято на користь позивача, то судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фермерського господарства «Застава-2010» до Головного управління Держпраці у Луганській області про скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Луганській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЛГ168/35/НД/СП-ФС від 19.03.2019 на Фермерське господарство «Застава-2010» () у розмірі 417300 (чотириста сімнадцять тисяч триста) гривень 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Луганській області (, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м.Лисичанськ, вул.Малиновського, буд.1А) на користь Фермерського господарства «Застава-2010» (, місцезнаходження: 92313, Луганська область, Новопсковський район, с.Соснівка, вул. Комсомольська (Молодіжна), буд.31) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 6259 (шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) гривень 50 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 22 серпня 2019 року.

Суддя Н.М. Басова