Справа № 367/7616/18
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року № 367/7616/18

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучанської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Бучанської міської ради, в якому позивач просить суд зобов`язати Бучанську міську раду поставити позивача в чергу для виділення земельної ділянки під будівництво і обслуговування житлового будинку розміром 0,10 га в м. Буча відповідно детального планування міста на підставі пункту «г» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України за поданою ОСОБА_1 заявою від 20 серпня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20 серпня 2018 року звернувся до Бучанської міської ради із заявою про виділення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром 0,10 га.

Рішенням сорок четвертої сесії сьомого скликання № 2379-44-VII Бучанської міської ради від 06 вересня 2018 року позивачу відмовлено у виділенні земельної ділянки. Відмова мотивована тим, що заявником в супереч ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України не надано графічних матеріалів бажаного місця розташування земельної ділянки.

Разом з тим, на думку позивачаЮ для вирішення питання приватизації, земельну ділянку спочатку необхідно отримати із земель міської ради. У зв`язку з чим, Бучанська міська рада повинна була зареєструвати заяву позивача у Книзі реєстрації заяв на виділення земельних ділянок та в подальшому виділити в порядку черги земельну ділянку під забудову із записів земель сільської ради.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 01 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Бучанської міської ради Київської області про зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі. Стверджував, що в даному випадку відсутні законодавчо закріплені правові підстави для виділення земельної ділянки позивачу.

24 квітня 2019 року позивачем подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

24 квітня 2019 року представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до голови Бучанської міської ради Федорука А.П. із заявою про надання у власність вільної земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розміром 0,10 у межах м. Буча. До заяви позивачем були додані копія паспорту громадянина України, копія ідентифікаційного номеру та копія довідки про склад сім`ї (а.с.31).

Рішенням сорок четвертої сесії сьомого скликання (позачергової) Бучанської міської ради Київської області № 2379-44-VII від 06 вересня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про надання земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м . Бучі . Відмова мотивована тим, що заявником не надано графічних матеріалів бажаного місця розташування земельної ділянки, відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (а.с. 33).

Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Механізм безоплатної передачі земель у власність та вичерпні підстави для відмови в цьому визначені нормами Земельного кодексу України від 25.10.2001 року 2768-III (ЗК України).

Так, статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України регламентовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною 9 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, серед інших, вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Отже, вищенаведеними нормами права визначено процедуру одержання громадянами безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розпочинається із подання відповідного клопотання, до якого додаються графічні матеріали, і лише після отримання клопотання разом із необхідними документами воно розглядається відповідною місцевою адміністрацією чи радою, яка дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Надання земельної ділянки або відмова у її наданні здійснюється виключно органами, визначеними у статті 118 Земельного кодексу України, рішення, дію або бездіяльність яких може бути оскаржено до суду.

Разом з тим, в межах розгляду даної справи встановлено, що звертаючись до відповідача, позивач не дотримався передбачених частиною 6 статті 118 ЗК України вимог щодо подання клопотання про надання у власність земельної ділянки, зокрема, до клопотання не додано графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки. Тому, у зв`язку з тим, що подані ОСОБА_1 документи до Бучанської міської ради не відповідали вимогам закону, відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні заяви позивача. Суд звертає увагу на те, що орган місцевого самоврядування не наділений повноваженнями самостійно визначати для заявників місце розташування земельної ділянки.

Крім того, вимогами чинного законодавства не передбачено введення книги (списку) обліку заяв громадян, бажаючих отримати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, зобов`язаний розглянути клопотання у місячний строк, а відтак черга для виділення земельної ділянки, зокрема, книга обліку заяв громадян, бажаючих отримати земельну ділянку, є штучно створеним обмеженням прав громадян на отримання земельних ділянок у власність, встановлення переваги одних громадян над іншими, порушення права на своєчасний розгляд клопотань громадян та розгляд їх взагалі по суті, а також і позбавлення громадян права на отримання земельних ділянок у власність при їх наявності.

Враховуючи вищевикладене, відповідач в даному випадку діяв у відповідності до положень Земельного кодексу України, оскільки громадяни, які бажають безоплатно отримати у власність земельну ділянку повинні неухильно дотримуватися вимог закону та законодавчо визначеної процедури.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Отже, позовні вимоги про зобов`язання відповідача поставити позивача в чергу для виділення земельної ділянки під будівництво і обслуговування житлового будинку є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду - 23.08.2019

Суддя Я.В. Горобцова