Справа № 2540/3019/18
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2019-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2019 року

Київ

справа №2540/3019/18

адміністративне провадження №К/9901/2437/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів Шишова О. О., Яковенка М .М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 у складі колегії суддів: Ганечко О. М., Коротких А. Ю., Федотова І. В. у справі № 2540/3019/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» звернулось з адміністративним позовом до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в якому просило:

- скасувати постанову заступника начальника відділу Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бойко М. В. від 13.08.2018 у виконавчому провадженні № 56508165 про стягнення з позивача виконавчого збору в розмірі 406 998,81 грн.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

2.1. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 апеляційну скаргу позивача задоволено, рішення суду першої інстанцій скасовано, прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено.

3. Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

3.1. На виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2017 у справі № 927/1091/17, в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2018, був виданий наказ Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2018 № 927/1091/17 про стягнення з Товариства обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій 3 750 079,17 грн пені, 791 781, 90 грн штрафу, 4 893 966, 22 грн процентів за користування чужими грошовими коштами та 92 160, 00 грн судового збору за подання позову.

3.2. Вказаний наказ було пред`явлено до виконання, у зв`язку з чим 31.05.2018 заступником начальника відділу Прилуцького міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бойко М. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56508165. Цією ж постановою державний виконавець зобов`язав стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 952 798,73 грн.

3.3. Одночасно, винесено постанову про арешт майна боржника для забезпечення збереження майна та належного виконання рішення суду і про арешт коштів боржника.

3.4. У подальшому, Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» подано касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 927/1091/17.

3.5. Державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження від 04.07.2018 на підставі ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.06.2018 у справі № 927/1091/17 до закінчення перегляду у касаційному порядку рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.12.2017 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 у справі № 927/1091/17.

3.6. За результатами розгляду касаційної скарги, 10.07.2018 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду своєю постановою частково задовольнив касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина», частково скасувавши постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 у справі № 927/1091/17 в частині стягнення з відповідача 4 893 966, 22 грн процентів за користування чужими грошовими коштами та прийняв в цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення 13 471 603, 47 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій процентів за користування чужими грошовими коштами повністю. Суд касаційної інстанції змінив пункт 2 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 у справі № 927/1091/17 та виклав його в наступній редакції: «Позов задовольнити частково - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій 3 750 079, 91 грн пені, 791 781 грн штрафу, 68 127,92 грн судового збору за подання позову. В решті позову відмовив.

3.7. Разом з тим, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду доручив Господарському суду Чернігівської області видати накази.

3.8. 18.07.2018 на підставі та на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17 Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» сплатило на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій пеню у розмірі 3 750 079, 19 грн, штраф 791 781,00 грн, судовий збір 68 127, 92 грн. Вказані грошові кошти перераховані платіжним дорученням від 18.07.2018 № 7581.

3.9. Про фактичне виконання судового рішення, боржник у виконавчому провадженні повідомив державного виконавця завою від 19.07.2018 № 335.

3.10. Разом з тим, 31.07.2018 виконавцем винесено постанову про виправлення помилок у процесуальних документах, на підставі постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.07.2018 № 927/1091/17 у зв`язку зі зміною основної суми боргу, сума яка підлягає стягненню з боржника становить 4 609 988, 09 грн, а тому виконавчий збір який підлягає стягненню повинен складати 460 988, 81 грн.

3.11. В подальшому, 02.08.2018 державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчих дій на підставі того, що Верховним Судом розглянуто касаційну скаргу та прийнято постанову, якою позов задоволено частково.

3.12. Оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 460 998,81 грн, винесено державним виконавцем 13.08.2018.

3.13. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки вважає, що державний виконавець порушив процедуру проведення виконавчих дій, оскільки рішення суду на підставі якого відбувалось виконання скасовано Верховним Судом, а нові накази Господарського суду Чернігівської області не було пред`явлено до виконання. Разом з тим, позивач стверджує, що добровільно виконав рішення суду, в редакції постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду 10.07.2018, у період зупинення виконавчих дій. Крім того, на переконання позивача внесення виправлень у процесуальні документи в період зупинення виконавчого провадження є порушенням положень Закону України «Про виконавче проваждення».

4. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав на відсутність порушень в діях державного виконавця, оскільки судом касаційної інстнації було змінено текст резолютивної частини судового рішення вже після початку примусового виконання рішення господарського суду. Водночас, судом зазначено, що відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», судовий збір стягується з боржника одразу після пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки обов`язок виконання судового рішення виникає після набрання таким рішенням законної сили.

5. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції встановив, що державний виконавець діяв з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Такий висновок суду грунтується на тому, що самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження, відповідно до положень вказаного закону, є скасування рішення, на підставі якого видано виконавчий документ. Відтак, суд апеляційної інстанції погодився з доводами позивача, та вказав, що державний виконавець неправомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки виконавче провадження мало бути завершено на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

6. Відповідачем подано касаційну скаргу, в якій орган державної виконавчої служби не погоджується із рішенням суду апеляційної інстанції та просить його скасувати, залишивши без змін рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.11.2018.

6.1. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судом апеляційної інстанції необгрунтовано зроблено висновок про необхідність видання новий виконавчих документів, за результатами розгляду судом касаційної інстанції рішення суду яке підлягало виконанню. Крім того, відповідач посилається на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2018 у справі № 927/1091/17, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018, про визнання виконавчого документа в частині, таким, що не підлягає виконанню. На думку відповідача, вказані судові рішення встановили відсутність підстав для видання нових наказів господарського суду, а відтак, і закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

7. Позивачем подано відзив на касаційну скаргу, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

8. Частиною другою статті 19 Конституції України від 28.06.1991 № 254к/96-ВР визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

9. Відповідно статті 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

10. Разом з тим, порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

11. Положеннями статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

12. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

13. Положеннями частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII закріплено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

14. Обов`язок державного виконавця вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом визначені частинами першою та другою статі 18 Закону № 1404-VIII.

15. Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

16. Разом з тим, частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статті 27 цього Закону.

17. Водночас, статтею 27 Закону № 1404-VIII визначено поняття виконавчого збору, зокрема це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (частини перша та друга статті 27 Закону).

18. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті, у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

19. Крім того, пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII врегульовано, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

21. Тобто, законодавчо встановлено обов`язок державного виконавця у разі скасування рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, закінчити виконавче провадження.

22. Як встановлено судами попередніх інстанцій, на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 13.08.2018, рішення суду у справі № 927/1091/17 було частково скасовано Верховним Судом. Відтак, зміст наказу Господарського суду Чернігівської області від 02.05.2018 № 927/1091/17 не відповідав резолютивній частині постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 10.07.2018.

23. Поряд із цим, резолютивна частина постанови Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17 містить доручення суду першої інстанції видати нові накази. Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо необхідності, в даному випадку, закінчення виконавчого провадження № 56508165 на підставі пункту 5 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII.

24. Разом з тим, колегія суддів Верховного Суду вважає правильним висновок суду апеляційної інстанції щодо наявності порушень в діях державного виконавця, оскільки виправлення помилок в процесуальних документах на підставі постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.07.2018 № 927/1091/17 не узгоджується з положеннями Закону № 1404-VIII.

25. За своєю суттю зміна суми заборгованості, встановлена судовим рішенням, не може вважатись ані арифметичною, ані іншою помилкою, в розумінні Закону № 1404-VIII. Тому, на переконання колегії суддів, у державного виконавця були відсутні правові підстави для внесення виправлень в процесуальні документи. При цьому, такі виправлення було внесено в період зупинення виконавчого провадження, що також свідчить про наявність порушень в діях державного виконавця.

26. Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо посилання на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.08.2018 у справі № 927/1091/17, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2018. Висновок зазначених судів про те, що судом касаційної інстанції було вказано в кінці резолютивної частини про доручення суду першої інстанції видати виконавчі документи, не спростовує обставини фактичної зміни судового рішення. Так само вказане твердження не звільняє суд першої інстанції від необхідності забезпечити можливість подальшого виконання зміненого судового рішення, в порядку визначеному чинним законодавством.

27. Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин та доказів.

28. На переконання колегії суддів, докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстнації було дотримано норми матеріального та процесуального права.

29. Частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

30. З огляду на наведене, касаційна скарга Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

31. Касаційну скаргу Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області залишити без задоволення.

32. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2018 у справі № 2540/3019/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Пожмашина» до Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про скасування постанови - залишити без змін.

33. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко