Справа № 607/2864/15-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2019 року

Київ

справа №607/2864/15-а

адміністративне провадження №К/9901/13702/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 (колегія суддів: Судова-Хомюк Н.М., Гуляк В.В., Коваль Р.Й.) у справі №607/2864/15-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі, Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними рішення № 9 від 28.10.2014 Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області про відмову в зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників період роботи в ТзОВ Будівельна фірма "Тернобуд" та рішення Комісії Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі для розгляду питань, пов`язаних з призначенням пенсії (протокол № 65 від 06.11.2014) про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- визнати період її роботи з 16.06.1989 по 06.03.2000 на посаді маляра в ТзОВ Будівельна фірма "Тернобуд" пільговим трудовим стажем з підстав виконання роботи повний робочий день на роботах з шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, і за результатами атестації робочих місць;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 17.09.2014.

Обгрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що дії відповідачів щодо відмови у зарахуванні стажу її роботи на посаді маляра до стажу, який дає право на призначення пільгової пенсії є неправомірними, оскільки в процесі її роботи маляром, вона постійно використовувала розчинники фарб та лаків - Сольвент, Уайт-спирит, Розчинник-647, Ацетон та інші, в склад яких входили шкідливі речовини, в тому числі третього класу небезпечності (толуол, каїлол, метиловий спирт та інші).

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2015 року позов задоволено.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи в ТзОВ Будівельна фірма «Тернобуд» неправомірними.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Тернопіль зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 стаж роботи в ТзОВ Будівельна фірма «Тернобуд» з 16.06.1989 по 06.03.2000 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 17.09.2014.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року скасовано постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 березня 2015 року та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що Комісія з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років, відмовляючи їй у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи в ТзОВ Будівельна фірма «Тернобуд», посилалась на те, що позивач документально не підтвердила постійну зайнятість як муляр в бригадах мулярів чи у спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад. Проте, вона мулярем ніколи не працювала, а працювала більше 10 років малярем. Також суд апеляційної інстанції, на її думку, не врахував, що згідно з розділом ХХХІІІ "Загальні професії" Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, право на пільгове пенсійне забезпечення мають маляри, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче третього класу небезпеки. Слід зауважити, що всі маляри, які працюють в будівництві, застосовують розчинники третього класу небезпеки і вище.

Зазначає, що свідки по справі підтвердили не лише той факт, що вона працювала малярем у спірний період, але і факт проведення на підприємстві атестації робочих місць і професій, і факт, що в список професій з шкідливими і небезпечними умовами праці, складений за результатами атестації, входила професія маляра, і факт, що за шкідливість малярам щоденно видавалось безоплатно молоко.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

У запереченнях на касаційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши доводи та вимоги касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 16.06.1989 прийнята на роботу маляра-штукатура 2-го розряду ПМК-23, яке в 1994 році перейменовано в орендне підприємство "Будівельник" і в тому ж році перейменоване в ТзОВ "Будівельна фірма "Тернобуд"; 01.02.1991 ОСОБА_1 присвоєно 3-й розряд маляра, а 01.09.1992 року присвоєно 4-й розряд маляра.

06.03.2000 ОСОБА_1 звільнена з займаної посади за згодою сторін.

Згідно з інформацією Головного управління статистики у Тернопільській області, ТзОВ БФ «Тернобуд» ліквідоване 28.03.2003.

17 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком №2 (маляр), надавши копію трудової книжки.

28.10.2014 за результатами звернення ОСОБА_1 Комісією з питань підтвердження стажу роботи, яка діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, періоду роботи в ТзОВ Будівельна фірма «Тернобуд», оскільки первинними документами не підтверджено, що ОСОБА_1 працювала на посадах та роботах, які передбачені Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 11.03.1994 №162.

Управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відмовою комісії з питань підтвердження стажу роботи, яка діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, періоду роботи в ТзОВ Будівельна фірма «Тернобуд» (протокол №65 від 06.11.2014).

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідачів, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2, оскільки нею надано достатньо доказів, які підтверджують її роботу малярем, і робота, яку виконувала позивач віднесена до посад з шкідливими умовами праці, які дають право на пільгову пенсію за Списком № 2.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що ТзОВ «Будівельна фірма «Тернобуд» у липні 1994 року було проведено атестацію робочих місць за умовами праці, результати якої відображені в наказі від 25.07.1994, що підтверджується Висновком державного експерта Управління соціального захисту населення Тернопільського міськвиконкому від 17.06.1999. Згідно з довідкою архівного відділу Тернопільської районної державної адміністрації від 09.09.2014, документи з особового складу ПМК-23 ТОВ «Тернобуд» на зберігання в архів не передавалися.

Також судом першої інстанції в судовому засіданні були допитані свідки, які суду пояснили, що вони з 1989 по 2000 рік працювали разом з позивачем в ПМК 23 та підтвердили, що позивач працювала на посаді маляра повний робочий день та в процесі її роботи використовувалися розчинники фарб та лаків - Сольвент, Уайт-спирит, Розчинник-647, Ацетон та інші, в склад яких входили шкідливі речовини, в тому числі третього класу небезпечності (толуол, каїлол, метиловий спирт та ін.), тому за шкідливість праці їм щодня видавалося молоко. Підприємством було проведену атестацію робочих місць в тому числі посаду маляра, яку займала позивач.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пільговий характер роботи позивача не підтверджений належним чином, оскільки не надано доказів проведення атестації саме умов праці позивача (не надано копії відповідного наказу по підприємству, а трудова книжка позивача не містить запису проведення такої атестації).

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» у Списку № 2 розділі ХV Металообробка, 6. Виробництво фарбувальних робіт, а) робітники, зазначені професії - маляри, шпаклівники і лакувальники, які працюють в закритих камерах, відсіках суден, цистернах і резервуарах із застосуванням нітрофарб і свинцевих фарб; маляри і фарбувальники, фарбами які світяться; маляри, які працюють з емалевими фарбами, нітрофарбами, нітролаками і свинцевими фарбами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджений Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де у розділі ХХХІІІ «Загальні професії», передбачені - малярі, зайняті на роботах із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з п. 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до пунктів 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (набрав чинності з 21.08.1992, далі - Порядок №442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, надані позивачем документи не підтверджують пільговий характер умов праці та наявність за результатами атестації робочого місця позивача права на призначення пенсії за Списком №2.

Так, трудова книжка, яка була надана позивачем для призначення спірної пенсії, не містить відомостей про проведення атестації її посади та не відображає характеру умов праці, а також зайнятості у шкідливих умовах праці повний робочий день. А довідки, які б підтверджували характер виконуваної позивачем роботи та відомості щодо проведення атестації за посадою маляра відсутні. Також не надано копії відповідного наказу по підприємству щодо проведення атестації за посадою, яку обіймала позивач у спірний період.

З огляду на наведене, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що відмова у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованою та відповідає вимогам закону.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність вищенаведених висновків апеляційного суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що спірним питанням у цій справі було не підтвердження факту роботи позивача у відповідний період на відповідній посаді, а характер умов праці, що свідчить про необґрунтованість доводів скаржника, що належним доказом факту її роботи є покази свідків.

За таких обставин, суд погоджується з рішенням апеляційного суду, що відсутність відомостей про проведення атестації посади позивача, про характер умов праці, та про зайнятість у шкідливих умовах праці повний робочий день унеможливлює підтвердження права позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2019 року у справі № 159/5032/16-а.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді: А. І. Рибачук

С. Г. Стеценко