Справа № П/811/2518/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2019 року

Київ

справа №П/811/2518/14

адміністративне провадження №К/9901/8922/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року (суддя Момонт Г.М.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року (судді: Олефіренко Н.А. (головуючий), Ясенова Т.І., Суховаров А.В.) у справі № П/811/2518/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтрансбуд» до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецтрансбуд» (далі - позивач, ТОВ «Спецтрансбуд») звернулось до суду з позовом до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області (далі - відповідач, контролюючий орган, Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 22.04.2014, № від 22.04.2014 та № від 22.04.2014.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 22.04.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 525 713,00 грн, № від 22.04.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 768 438,00 грн, № від 22.04.2014, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 350 475,00 грн, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки та на підставі якого приймались вказані рішення, не відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються виключно на припущеннях відповідача.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано: податкове повідомлення-рішення № від 22 квітня 2014 року, винесене Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецтрансбуд» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 525 713,00 грн, у тому числі 350 475,00 грн основного платежу та 175 238,00 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); податкове повідомлення-рішення № від 22 квітня 2014 року, винесене Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецтрансбуд» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 768 438,00 грн, у тому числі 512 292,00 грн основного платежу та 256 146,00 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), в частині 759 062,00 грн, у тому числі 506 041,00 грн основного платежу та 253 021,00 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); податкове повідомлення-рішення № від 22 квітня 2014 року, винесене Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Спецтрансбуд» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2013 року у розмірі 350 475,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що додаткова угода № 1 від 16.01.2012 до договору від 20.01.2009 № 20/01-40 містить усі реквізити визначені частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а оскільки дія договору на момент вирішення спірних правовідносин не закінчилася, то сума 837 652,51 грн не є безповоротною фінансовою допомогою і не повинна включатись до складу доходу. Крім того, судами встановлено, що у позивача виник обов`язок з віднесення до складу доходу за 2013 рік умовно нарахованих процентів на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець 2013 року у розмірі - 6 171,45 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Спецтрансбуд» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у період з 11.03.2014 по 31.03.2014 посадовими особами Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області на підставі направлень № 341, № 344, № 345 від 11.03.2014, № 406 від 24.03.2014, № 441 від 26.03.2014 відповідно до наказу № 370 від 26.02.2014 проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Спецтрансбуд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт № 81/11-23-33-06/32892736 від 07.04.2014, висновками якого, зокрема, є порушення ТОВ «Спецтрансбуд»: пп. 135.5.4, 135.5.5 п. 135.5 ст. 135, 138.1, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, пп. 159.1.1 п. 159.1 ст. 159 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на прибуток у сумі 512 292,00 грн, у тому числі за ІІІ квартал 2012 року в сумі 19 014,00 грн, за 2013 рік в сумі 493 278,00 грн; п. 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за лютий 2013 року на суму 350 475,00 грн, а також завищено відємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 Декларації з ПДВ) за січень 2013 року в сумі 350 475,00 грн.

На підставі акта перевірки Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення: № від 22.04.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 525 713,00 грн, у тому числі 350 475,00 грн основного платежу та 175 238,00 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); № від 22.04.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 768 438,00 грн, у тому числі 512 292,00 грн основного платежу та 256 146,00 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), у частині 760 821,00 грн, у тому числі 507 214,00 грн основного платежу та 253 607,00 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів); № від 22.04.2014, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2013 року у розмірі 350 475,00 грн.

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом з огляду на встановлення: заниження ТОВ «Спецтрансбуд» у перевіряємому періоді доходу в розмірі 934 366,00 грн, у тому числі у зв`язку з не включенням до складу доходів: за ІІІ квартал 2012 року 24 182,00 грн, протермінованої кредиторської заборгованості за операціями з ПП «Нафто-Кретор»; за ІІІ квартал 2012 року 66 360,00 грн в результаті не відображення в обліку оприбуткування товару (мінерального порошку) за господарськими операціями з ТОВ «Промресурс 2012»; за 2013 рік 837 653,00 грн, протермінованої кредиторської заборгованості за операціями з ПП «Нафто-Коетор»; за 2013 рік 6 171,00 грн умовно нарахованих відсотків на неповернуту фінансову допомогу отриману від ТОВ «Фреш-Інвест»; завищення ТОВ «Спецтрансбуд» у 2013 році витрат в розмірі 1 752 374,00 грн, від`ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2013 року в сумі 350 000,00 грн та податкового кредиту за лютий 2013 року з огляду на не підтвердження фактичного виконання повного комплексу обсягів робіт та фактичного отримання послуг за господарськими операціями з ТОВ «Будівельна фірма «Укрбуд».

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 20.01.2009 між ТОВ «Спецтрансбуд» та ПП «Нафто-Кретор» укладено договір № 20/01-40 щодо поставки нафтопродуктів, який діє до 31 грудня 2009 року. У відповідності до журналу-ордеру по рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками» станом на 01.12.2013 за ТОВ «Спецтрансбуд» рахувалася кредиторська заборгованість перед ПП «Нафто-Кретор» в сумі 837 652,51 грн. При цьому, між ТОВ «Спецтрансбуд» та ПП «Нафто-Кретор» укладено додаткову угоду до договору від 20.01.2009 № 20/01-40, відповідно до якої, дія договору від 20.01.2009 № 20/01-40 продовжується до 31 грудня 2014 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що додаткова угода № 1 від 16.01.2012 до договору від 20.01.2009 № 20/01-40 містить усі реквізити визначені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а дія договору на момент вирішення спірних правовідносин не закінчилася, тому сума 837 652,51 грн не є безповоротною фінансовою допомогою і не повинна включатись до складу доходу.

Також, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що у відповідності до договору поставки № 51 від 15.08.2012 ТОВ «Спецтрансбуд» у вересні 2012 року придбало у ТОВ «Промресурс 2012» мінеральний порошок неактивований у загальній кількості 124,16 т на суму 98 086,40 грн, у тому числі ПДВ 16 347,73 грн, що підтверджується видатковими накладними № ПР-5091 від 05.09.2012, № ПР-16091 від 16.09.2012, № ПР-1919 від 27.09.2012, податковими накладними, а також товарно-транспортними накладними.

Згідно з договором № 6 від 17.05.2013 про надання поворотної фінансової допомоги, укладеного між ТОВ «Спецтрансбуд» та ТОВ «Фреш-Інвест», ТОВ «Фреш-Інвест» надало позивачу поворотну фінансову допомогу в розмірі 900 000,00грн з терміном повернення до 16 травня 2014 року. Відповідно до журналу-ордеру по рахунку 631 «Розрахунки з постачальниками» станом на 31.12.2013 за ТОВ «Спецтрансбуд» рахується кредиторська заборгованість в сумі 250 000,00 грн. Перевіркою встановлено, що платником податків не віднесено до складу доходів за 2013 рік розмір умовно нарахованих процентів на суму поворотної фінансової допомоги, не повернутої ТОВ «Спецтрансбуд» на кінець 2013 року у розмірі 6 171,45 грн.

Також, під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, представником позивача було визнано факт завищення ТОВ «Спецтрансбуд» у ІІІ кварталі 2012 року доходу у зв`язку з не включенням до його складу 24 182,00 грн протермінованої кредиторської заборгованості за операціями з ТОВ «Будрент».

Крім того, протягом перевіряємого періоду, на виконання умов договору № 533 укладеного з Управлінням житлово-комунального господарства Луганської міської ради, між ТОВ «Спецтрансбуд» (Замовник) та ТОВ «Будівельна фірма «Укрбуд» (Виконавець) укладено договір № 03/06-12 від 3 червня 2012 року та договір № 1 від 3 січня 2013 року, на виконання умов яких виконавцем надано послуг на загальну 2 102 848,96 грн (в тому числі ПДВ 350 474,83 грн), що підтверджується актом до договору про надання послуг № 1 від 03.01.2013 та актом № 01012013 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за січень 2013 року від 31.01.2013, наряд-завданнями (дорожньо-будівельної техніки) виданих за період з листопада 2012 року по січень 2013 року та податковою накладною № 1226 від 31.01.2012.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що акт № 01012013 здачі-прийняття робіт (надання послуг) за січень 2013 року від 31.01.2013 містить усі реквізити визначені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», при цьому об`єкт будівництва на якому виконувалися відповідні роботи вказаний у наряд-завданнях за період з листопада 2012 року по січень 2013 року, а тому витрати понесені позивачем за вищевказаними господарськими операціями з ТОВ «Будівельна фірма «Укрбуд» безпосередньо пов`язані з господарською діяльністю ТОВ «Спецтрансбуд».

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення податкового законодавства допущені позивачем при здійсненні операцій щодо придбання/виконання/надання товарів, робіт, послуг та на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 14.1.257 пункту 14.1 статті 14.

Безповоротна фінансова допомога - це сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

10.2. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.3. Пункт 135.1 статті 135.

Доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

10.4. Підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135.

Інші доходи включають вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

10.5. Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

10.6. Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина друга статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

11.3. Частини перша та друга статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

13. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

14. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

15. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

16. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

17. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

18. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ.

19. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

20. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

22. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

23. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення: № від 22.04.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 525 713,00 грн, № від 22.04.2014, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 768 438,00 грн, № від 22.04.2014, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 350 475,00 грн, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства (в частині задоволених позовних вимог).

У справі, що розглядається, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що додаткова угода № 1 від 16.01.2012 до договору від 20.01.2009 № 20/01-40 (укладеного між ТОВ «Спецтрансбуд» та ПП «Нафто-Кретор» щодо поставки нафтопродуктів) містить усі реквізити визначені частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а дія вказаного договору на момент розгляду спірних правовідносин не закінчилася. Тому суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що сума 837 652,51 грн не є безповоротною фінансовою допомогою і не повинна включатись до складу доходу.

Крім того, контролюючим органом не було доведено та надано судам попередніх інстанцій належних доказів відсутності реального характеру господарських операцій ТОВ «Спецтрансбуд» з контрагентами (зокрема, з ТОВ «Будівельна фірма «Укрбуд», ТОВ «Промресурс 2012») за перевіряємий відповідачем період, тоді як позивачем було доведено, що ним було сформовано витрати та податковий кредит на підставі належно оформлених первинних документів (видаткових і податкових накладних та ін.), виданих йому відповідними контрагентами.

24. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем у запереченні на адміністративний позов та в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Податкового кодексу України, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року слід залишити без задоволення.

26. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

27. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2015 року у справі № П/811/2518/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду