Справа № 398/2281/19
Суддя: Орловський В. В.
Дата ухвалення: 2019-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2281/19
Провадження №: 2-а/398/86/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" серпня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до суб`єкта владних повноважень посадової особи - поліцейського взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала поліції Колонтаєва Вадима Ігоровича, третя особа Головне управління національної поліції в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернувся з вищевказаною позовною заявою, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ДП18№058499 від 24 червня 2019 року та закрити справу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що інспектором УПП в Миколаївській області Колонтаєвим В.І. неправомірно винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення від 24.06.2019 року серії ДП18№058499 за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Зазначає, що 24.06.2019 року близько 23-00 год. він рухався по автошляху М14 в Миколаївській області, на своєму вантажному автомобілі КАМАЗ 5320, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом з причепом ГКБ 8350, державний номерний знак НОМЕР_2 . На 159 км. автошляху М14 його зупинив поліцейський ОСОБА_2 і почав стверджувати, що він керує транспортним засобом, на якому збільшено висоту бортів без узгодження відповідних органів. Не зважаючи на відсутність будь-яких доказів його провини поліцейський склав постанову та надав її під підпис. Однак, поліцейський не довів факт збільшення бортів, якого саме транспортного засобу, на скільки збільшено, в який спосіб та чим зафіксовано порушення. Враховуючи викладене вважає винесену постанову незаконною та просить її скасувати а справу закрити.

06 серпня 2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що 26.04.2019 року інспектором УПП в Миколаївській області ДПП Колонтаєвим В.І. було виявлено порушення Правил дорожнього руху. Інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_3 , належним чином представився та відповідно до п. 2.4а ПДР та ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію" пред`явити зазначені в п. 2.1 ПДР України документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме п. 31.3 а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Інспектор дія відповідно до законодавства, надав оцінку доказів та на місці виніс постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. До відзиву додано диск з відеозаписом, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу Камаз 5320, причепу ГКБ 8350 та роздруківка про технічні характеристики причепу ГКБ-8350 з інтернет мережі на російській мові.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 КАС розгляд справи проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Беручи до уваги доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 24 червня 2019 року поліцейським взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області капралом поліції Колонтаєвим Вадимом Ігоровичем відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18№058499. Як зазначено у вказаній вище постанові ОСОБА_1 24.06.2019 року о 23 год. 00 хв. на а/д М-14 159 км. керував транспортним засобом на якому було збільшено висоту бортів без узгодження відповідних органів, чим порушив п. 31.3а ПДР, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

З наданого відповідачем диску з відеозаписом вбачається, що інспектор стоїть біля автомобіля Камаз з причепом та пропонує ОСОБА_1 отримати копію постанови.

Проте, з приводу допустимості вказаного відеозапису, як доказу у справі, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить відомостей про здійснення відеозапису правопорушення та наявність такого відеозапису взагалі, що є порушенням вимог статті 283 КУпАП щодо змісту постанови.

Отже, в силу зазначених вище положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України відеозапис з камери поліцейського є недопустимим доказом, а тому суддя не враховує вказаний доказ під час розгляду справи.

Окрім цього, оскаржувана постанова не відповідає вимогам 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про те, яким саме транспортним засобом (марка, модель, номерний знак) керував ОСОБА_1 . За таких обставин неможливо перевірити який саме транспортний засіб було переобладнано переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Крім цього, всупереч статтями 283 КУпАП та диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП, яка є бланкетною та відсилає до "відповідних правил, норм і стандартів", не зазначено які саме правила, норма і стандарти порушив водій ОСОБА_1 .

Суд визнає недопуситим надану позивачем як доказ роздруківку з невідомого джерела технічних характеристик причепа ГКБ-8350, оскільки цей документ не місить належних реквізитів, які б підтверджували достовірність викладеної у ньому інформації. Ця роздруківка також не містить інформації щодо порушенням відповідних правил, норм і стандартів, до яких відсилає диспозиція ч.1 ст.121 КУпАП.

Посилання відповідача на протокол перевірки технічного стану транспортного засобу як на доказ вини ОСОБА_1 є необгрунтованим, оскільки у цьому протволі не зазначено про те, що транспортний засіб був переобладнаний, а також цей протокол місить висновок суб`єкта проведення обов`язкового технічного контролю про те, що "транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним", протокол не містить жодних посилань на порушення водієм відповідних правил, норм і стандартів, до яких відсилає диспозиція ч.1 ст.121 КУпАП.

Також відповідачем не надано будь-які інші докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Отже, незазначення у постанові ідентифікаційних ознак транспортного запису, правил, норм і стандартів, які були порушені водієм і факту здійснення відеофіксації та технічного засобу, яким здійснено відеофіксацію порушує право ОСОБА_1 на захист, адже він не мав можливості ознайомитися з відповідними доказами під час розгляду поліцейським відповідної справи про адміністративне правопорушення.

У справі також відсутні будь-які інші належні, допустимі і достатні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною та приходить до висновку про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості доведення вчинення особою правопорушення є підставою для констатації відсутності у її діях складу адміністративного поавопорушення, тому справа підлягає закриттю саме відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 77, 241-243, 246 КАС України, ст.ст. 222, 247, 251, 258, 268, 276, 283, 287, 288 КУпАП, суд

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до поліцейського взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області капрала поліції Колонтаєва Вадима Ігоровича, юридична адреса: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б/1, третя особа Головне управління національної поліції в Миколаївській області, юридична адреса: 54001, місто Миколаїв, вулиця Декабристів, 5, про скасування постанови про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову від 24 червня 2019 року серії ДП18№058499 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 340, 00 грн, яка була винесена поліцейським взводу Управління патрульної поліції в Миколаївській області капралом поліції Колонтаєвим Вадимом Ігоровичем.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст. 272, 286, 297 і п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений у нарадчій кімнаті 09.08.2019 року.

Суддя Орловський В.В.