Справа № 1.380.2019.000598
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 рокуЛьвів№ 857/7008/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В, Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.000598 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу,-

суддя в 1-й інстанції Михалюк М.Ю.,

час ухвалення рішення 31.05.2019 року, 14:01 год,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення 10.06.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» (далі ТОВ «Енергія-Новий Розділ», позивач) 06.02.2019 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі ГУ ДФС у Львівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу № 6144 від 22.10.2018 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Енергія-Новий Розділ» ()».

Позовні вимоги мотивовані тим, що при включенні ТОВ «Енергія-Новий Розділ» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2018 рік відповідач порушив вимоги податкового законодавства, а саме: при виборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Податкового кодексу України (далі - ПК України) не враховано вимоги пункту 102.1 статті 102 розділу ІІ ПК України в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, зокрема, включено період з 01.01.2015 по 01.10.2015; сформовано перелік платників податків до розділу І, ІІ плану-графіка без врахування відсутності критеріїв ризиків, передбачених пунктом 5 розділу ІІІ Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків. За цих обставин позивач вважає, що наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене із порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що з 01.01.2017 строки давності проведення податкових документальних перевірок поширюються також на період, який може бути охоплений перевіркою. Скаржник вказує, що рішення про включення підприємства ДФС України до плану-графіка саме по собі не є юридично значимим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки останнього, а тому не є предметом спору, по своїй суті є проміжним процесуальним рішенням, яке передує прийняттю рішення про проведення перевірки. Скаржник вважає, що судом першої інстанції безпідставно відхилено доводи позивача щодо неправомірності включення до оскаржуваного наказу періоду діяльності Товариства з 01.01.2015 по 01.10.2015, а також не надано їм належної правової оцінки.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ДФС України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, наділена повноваженням щодо формування, внесення змін та затвердження плану-графіку перевірок. Суд першої інстанції зазначив, що оскаржуваний позивачем наказ прийнято відповідачем на підставі обов`язкового до виконання плану-графіка на 2018 рік проведення документальних планових перевірок платників податків, який затверджений в.о. Голови Державної фіскальної служби України. Посилання позивача на порушення відповідачем пункту 102.1 статті. 102 ПК України в частині граничних строків проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платнику податків, суд першої інстанції відхилив та зазначив, що визначення контролюючим органом періоду, що підлягає перевірці за межами строків, встановлених пунктом 102.1 статті 102 ПК України, не є самостійною підставою для скасування наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Енергія-Новий Розділ» зареєстроване як юридична особа 03.08.2005 року з присвоєнням ідентифікаційного коду 33525073 (а.с. 10-12).

В.о. голови ДФС України 20.12.2017 затвердив план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік, відповідно до котрого проведення документальної планової перевірки ТОВ «Енергія-Новий Розділ» заплановано на листопад 2018 року за період діяльності з 01.01.2015 по 30.09.2018 року (а.с. 25,26). План-графік документальних планових перевірок на 2018 оприлюднено на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади ДФС України (а.с. 27).

22.10.2018 ГУ ДФС у Львівській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 статті 20, пп.75.1.2 п.75.1 статті 75, п. 82.1 статті 82 ПК України згідно із затвердженим ДФС України планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків прийняло наказ № 6144 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Енергія-Новий Розділ» ()». Цим наказом відповідач призначив проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Енергія-Новий Розділ» в листопаді 2018 за період діяльності з 01.01.2015 по 30.09.2018 щодо дотримання податкового, валютного, та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби. Відповідно до цього наказу перевірка повинна розпочатися з 12.11.2018, тривалістю 20 робочих днів (а.с. 9).

Вважаючи вказаний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, Товариство звернулось із позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час винесення оскаржуваного наказу, (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Порядок проведення документальних планових перевірок встановлено статтею 77 ПК України відповідно до якої документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно з пунктом 77.2 статті 77 ПК України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи. Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З метою забезпечення єдиного підходу до формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 № 524 затверджено Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі Порядок №524) відповідно до абзацу 4 пункту 1 розділу І якого план-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 524 проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

Згідно з пунктами 4, 5 розділу І Порядку № 524 при відборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Кодексу необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу ІІ Кодексу в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, вимог пункту 77.3 статті 77 розділу ІІ Кодексу в частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку на доходи фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

План-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС. Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС. Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).

Відповідно до пунктів 1-3 розділу ІІІ Порядку № 524 до розділів І, ІІ плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

Формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

При формуванні плану-графіка на наступний рік враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік.

До плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

Критерії відбору платників податків - юридичних осіб встановлені пунктом 5 розділу ІІІ Порядку № 524.

Відповідно до пункту 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Системний аналіз наведених приписів дає підстави для висновку, що формування та затвердження плану-графіка і відбір платників податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, здійснюється Державною фіскальною службою України. Саме ДФС України, як центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, наділена повноваженням щодо формування, внесення змін та затвердження плану-графіку перевірок.

В свою чергу, затверджений план-графік є обов`язковим до виконання Головним управлінням ДФС у Львівській області.

При цьому, план-графік проведення планових документальних перевірок складається контролюючим органом з метою попередження платників податків про проведення такої перевірки та визначення орієнтовного предмету перевірки, тоді як визначення конкретної мети та періоду, за який буде проведено перевірку, та інші обов`язкові умови зазначаються в наказах про проведення планових документальних перевірок.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ДФС України сформувала та затвердила план-графік проведення документальних перевірок платників податків на 2018 рік, про що повідомила, зокрема, ГУ ДФС у Львівській області (а.с.23).

Згідно з витягом з Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік у листопаді місяці запланована документальна перевірка Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ».

В апеляційній скарзі скаржником зазначено, що рішення про включення підприємства ДФС України до плану-графіка саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки останнього, а тому не є предметом спору, по своїй суті є проміжним процесуальним рішенням, яке передує прийняттю рішення про проведення перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції з оскаржуваного наказу від 22.10.2018 № 6144, такий прийнято згідно з затвердженим ДФС України планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2018 рік.

Відповідно до абзацу 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Так, оскаржуваний наказ містить найменування органу державної фіскальної служби, який прийняв рішення, дату рішення, найменування та реквізити суб`єкта, перевірка якого проводиться, мету, вид перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, підстави для проведення перевірки, дати початку та тривалості перевірки. Оскаржуваний наказ підписано начальником ГУ ДФС у Львівській області І.Кондро.

Щодо аргументів скаржника про неправомірність включення до оскаржуваного наказу періоду діяльності Товариства з 01.01.2015 по 01.10.2015, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Одним з обов`язкових реквізитів наказу про проведення перевірки є період діяльності, який буде перевірятися.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Отже, при плануванні, організації та проведенні документальних перевірок слід враховувати, що з 01.01.2017 строки давності поширюються також на період, який може бути охоплений перевіркою.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що наведені скаржником підстави для визнання протиправним наказу та скасування наказу ГУ ДФС у Львівській області № 6144 від 22.10.2018 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» є необґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Новий Розділ" залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року у справі № 1.380.2019.000598 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 22.08.2019 року