Справа № 814/4070/15
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа №814/4070/15, адміністративне провадження №К/9901/46085/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стародуба О.П.,

суддів - Єзерова А.А., Кравчука В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2017р. (судді - Вербицька Н.В., Джабурія О.В., Крусян А.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь», третя особа - Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Уповноважена особа Фонду) щодо не включення її до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити її до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд);

зобов`язати Фонд включити її до загального реєстру вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є вкладником в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідач протиправно не включив її до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує її право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.01.2016р. позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Зобов`язано Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2017р. апеляційну скаргу задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

З ухваленим у справі рішенням суду апеляційної інстанції не погодилася позивач, подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що вона відповідає вимогам вкладника згідно статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", підстави для невключення її до Переліку та Загального реєстру вкладників, які мають право на отримання гарантованої суми вкладу, відсутні, а тому її право на отримання гарантованої суми вкладу протиправно та безпідставно порушено відповідачем.

У відзиві на касаційну скаргу відповідачі просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно пункту 7 частини 3 статті 38 цього Закону правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Частиною 4 статті 38 цього Закону передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ході розгляду справи по суті судами попередніх інстанцій встановлено, що 19.03.2015р. між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено Договір банківського рахунку № 26428-46.3 , за умовами якого банком відкрито вкладнику поточний рахунок № НОМЕР_2 (а.с. 12-14)

Згідно виписки по особовому рахунку за 19.03.2015р. на банківський рахунок позивача № НОМЕР_2 внесено грошові кошти в сумі 160 670 грн, від ТОВ «НВКФ Каскад» призначення платежу - "надання зворотної фінансової допомоги згідно договору №805-3ФД від 17.03.2015р. (а.с. 15)

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015р. № 190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду 19.03.2015р. прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.2015р. по 19.06.2015р. тимчасової адміністрації та призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Київська Русь». (а.с. 79-80)

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15.06.2015р. №116 продовжено строк тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» до 19.07.2015р.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 16.07.2015р. № 460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.07.2015р. № 138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно.

Листом від 27.11.2015р. Уповноважена особа Фонду повідомила позивача про те, що банк перебуває у стадії ліквідації, призначено тимчасову адміністрацію, яка відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону.

Крім того, позивача повідомлено про те, що за результатами проведення перевірки виявлено, що операція з безготівкового перерахування коштів 19.03.2016р. з рахунків ТОВ «НВКФ Каскад» на рахунок позивача № НОМЕР_2 в сумі 160 670 грн є нікчемною на підставі пунктів 2, 7 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". (а.с. 52-53)

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і на нього поширюються гарантії вкладника неплатоспроможного банку. При цьому суд виходив з того, що Уповноваженою особою не доведено, що кошти на рахунок позивача надійшли внаслідок перерахування коштів на вкладний рахунок юридичною особою з метою створення штучного зобов`язання Фонду на відшкодування коштів за рахунок держави, а також є необгрунтованими посилання Уповноваженої особи Фонду на те, що здійснивши зазначену вище операцію банк надав кредитору переваги (пільги), прямо не встановлені для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Крім того, суд виходив з того, що при здійсненні спірної операції додаткових пільг чи переваг надання банком кредитору або вкладнику судом не встановлено, а тому є безпідставним посилання Уповноваженої особи Фонду на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", як встановлену підставу визнання вказаної операції нікчемною. При цьому питання гарантування виплати відшкодування за договором банківського вкладу це гарантований Законом обов`язок держави.

Також суд виходив з того, що Уповноваженою особою Фонду не надано доказів наявності інших підстав визначених ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" внаслідок яких договір є нікчемним.

При цьому суд виходив з того, що доводи Уповноваженої особи Фонду щодо отримання певних переваг перед іншими вкладниками стосуються не позивача, а інших осіб, а відтак, не можуть бути враховані при вирішенні даної справи, а належних та допустимих доказів, які б підтверджували недобросовісність позивача та його обізнаність щодо можливих неправомірних дій осіб, на яких вказує відповідач суду останнім надано не було.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на рахунок позивача перераховані кошти з рахунку ТОВ НВКФ "Каскад", розміщеного в ПАТ "Банк "Київська Русь", за договором про поворотну фінансову допомогу, які не вносилися позивачем і не являються його коштами та не являються вкладом фізичної особи - вкладника, який в розумінні цілей Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" підлягає відшкодуванню Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а є коштами поворотної фінансової допомоги, які підлягають поверненню ТОВ НВКФ "Каскад".

При цьому, за висновком суду апеляційної інстанції, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» надходження коштів на банківський рахунок позивача саме з рахунку ТОВ НКВФ "Каскад", який, як ініціатор переводу, фактично розбиває свій вклад з метою штучного зобов`язання Фонду на відшкодування коштів в межах гарантійного розміру 200 000 грн. на рахунки третіх осіб, з метою отримати всю суму вкладу повністю, є доказами нікчемності договору банківського вкладу, яка встановлена законом.

Крім того, апеляційний суд виходив з того, що спірний правочин є нікчемним, оскільки був укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ, яка була обов`язкова до виконання.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не погоджується з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, підстави для визнання правочину нікчемним передбачені статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Приймаючи рішення про визнання укладеного з позивачем договору банківського рахунку нікчемним відповідачем не зазначено передбачені законом підстави для цього, а також не надано судам попередніх інстанцій належних доказів на підтвердження наявності таких підстав.

Посилання відповідача на пункт 7 частини 3 статті 38 цього Закону є безпідставним, оскільки відповідачем не зазначено які переваги чи пільги отримав саме позивач внаслідок укладення договору банківського рахунку, а доводи відповідача свідчать про можливість отримання таких переваг (пільг) третьою особою, однак такі обставини не були предметом дослідження у даній справі.

Крім того, судам попередніх інстанцій не було надано доказів того, що саме правочин за участю позивача призвів до неплатоспроможності чи можливості виконання банком грошових зобов`язань перед іншими кредиторами, а тому посилання відповідача на пункт 2 частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як на підставу нікчемності правочину також є безпідставним.

В ході розгляду справи встановлено, що між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір банківського рахунку, позивач в силу Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідає вимогам до вкладника, який має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідач протиправно не подав до Фонду інформацію щодо позивача про наявність таких підстав.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Крім того, предметом розгляду і доведення у даній справі були фактичні обставини щодо наявності чи відсутності у відповідачів передбачених законом підстав для невключення позивача до Переліку вкладників і відповідно правомірності в зв`язку з цим їх дій та бездіяльності.

В той же час, встановлення дійсної належності отриманих на рахунок позивача коштів, фактів поділу великого вкладу з метою набуття права на його відшкодування за рахунок коштів Фонду, наявність в окремих осіб умислу на заволодіння державними коштами не були предметом розгляду у даній справі.

Такі фактичні обставини підлягають самостійному доведенню і встановленню на підставі відповідних доказів, за участю усіх осіб, для яких встановлення таких обставин може мати значення.

Поряд з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову в частині зобов`язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів, оскільки на даний час відсутні докази та підстави вважати, що позивача не буде включено до такого Реєстру.

Фонд здійснює виплату відшкодування коштів вкладникам на підставі отриманого від Уповноваженої особи Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, однак в ході розгляду справи встановлено, що така інформація про позивача не була включена до зазначеного Переліку, а тому спірні відносини між позивачем та Фондом на даний час не виникли, в зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що права позивача є порушеними.

Відповідно до статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Колегія суддів дійшла до висновку, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, а тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а постанова суду першої інстанції скасуванню в частині позовних вимог щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та в решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 349, 352, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2017р. скасувати.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.01.2016р. скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні в цій частині позовних вимог.

В решті постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.01.2016р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук