Справа № 300/1614/19
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"21" серпня 2019 р. Справа № 300/1614/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Остап`юк С.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

29.07.2019 ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Тисменицького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій щодо повернення надмірно виплачених коштів протиправними та стягнення коштів, утриманих на погашення переплати пенсії.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів залишено без руху, та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків, шляхом зазначення ціни позову (суми коштів, яку просить стягнути з відповідача), долучення заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, а також документа про сплату судового збору в розмірі встановленому статтею 4 Закону України "Про судовий збір" в сумі 87,83 гривень, або документа, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 08.08.2019 отримала копію ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 про залишення позовної заяви без руху.

13.08.2019 позивач на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, направила суду заяву про усунення недоліків.

До вказаної заяви ОСОБА_1 долучила платіжний документ про сплату судового збору в сумі 87,83 гривень.

Щодо вимоги ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 про зазначення ціни позову (суми коштів, яку просить стягнути з відповідача), то ОСОБА_1 зазначила, що їй не відомо, яка саме сума стягнута з її пенсії з 2013 року по теперішній час, а тому не має можливості зазначити ціну позову.

Що стосується поновлення строку звернення до суду, то ОСОБА_1 зазначила, що її право на виплату пенсії за минулий час та компенсацію втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати не обмежується жодним строком згідно з позицією Конституціного Суду України, викладеною у рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 та Верховного Суду, викладеною у постановах від 24.04.2018 та 19.06.2019 у справі №646/6250/17, тому немає необхідності звертатися до суду із заявою про поновлення строку звернення.

Оцінюючи доводи, зазначені позивачем на виконання вимог ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.08.2019 про залишення позовної заяви без руху, суд зазначає наступне.

З приводу обґрунтування позивачем дотримання строку звернення з даним позовом до суду, суд вказує на таке.

Позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

З аналізу вищевказаних законодавчих норм слідує, що процесуальний закон обмежує право звернення особи до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Перевіряючи факт дотримання позивачем строку звернення до суду та поважність причин пропуску строку звернення з позовною заявою, суд встановлює обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку, та наявність (відсутність) обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду та "добросовісність" заявника. Під останнім слід розуміти обставини, які свідчать про умисне чи недбале ставлення особою, яка звертається в суд (планує звернутися), до правил обчислення і застосування відповідних строків такого звернення.

ОСОБА_1 вказує на відсутність підстав для поновлення строку звернення, оскільки вважає, що її позов до Тисменицького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів не обмежується жодним строком відповідно до позиції Конституціного Суду України, викладеної у рішенні від 15.10.2013 №8-рп/2013 та Верховного Суду, викладеної у постановах від 24.04.2018 та 19.06.2019 у справі №646/6250/17.

Однак суд звертає увагу, що зазначені рішення Конституціного Суду України та Верховного Суду стосуються правовідносин щодо невиплати пенсійним органом належних позивачу сум пенсії та її складових за минулий час, натомість спірні правовідносини стосуються повернення надміру виплачених коштів, що не є тотожним.

Як наслідок, твердження позивача про відсутність підстав звертатись із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду є помилковими.

Таким чином, ОСОБА_1 не усунула недоліки позовної заяви в частині невідповідності вимогам частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на викладене вище, позивач вимоги ухвали від 05.08.2019 про залишення позовної заяви без руху, у встановлений судом строк, не виконала та не усунула всі недоліки позовної заяви.

Пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів підлягає поверненню на підставі пунктів 1 та 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі наведеного, керуючись пунктами 1 та 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Тисменицького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів повернути позивачу з усіма доданими документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Остап`юк С.В.