Справа № 580/810/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/810/19 Суддя першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Ісаєнко Ю.А.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року, дату складання повного тексту якого не зазначено, у справі за адміністративним позовом Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019 року Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради (далі - Позивач, Відділ ДАБК Уманської міськради) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про зобов`язання Айнхорена Авіада знести за власний рахунок самочинно збудований семи поверховий житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.05.2019 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що після проведення Позивачем перевірки і винесення приписів про усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, Відповідач не вжив заходів для їх усунення. Відтак, суд першої інстанції, враховуючи здійснені Відділом ДАБК Уманської міськради усі передбачені законодавством заходи реагування, прийшов до висновку про наявність підстав для зобов`язання Айнхорена Авіада знести самочинно збудований будинок.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення по суті заявлених позовних вимог, яким повністю відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що детальним планом території та цільовим призначенням земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, підтверджується законність такого будівництва. Крім того, наголошує, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу Відділ ДАБК Уманської міськради просить відмовити в її задоволенні. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що Відповідач не вжив заходів для отримання документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та не виконав вимоги приписів щодо усунення встановлених порушень. Крім того, підкреслив, що проведення перебудови самочинно зведеного Айнхореном Авіадом об`єкту є неможливим.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2019 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що на підставі наказу Відділу ДАБК Уманської міської ради від 14.04.2017 року №96 та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 14.04.2017 №86 (а.с. 8) посадовою особою Позивача проведено позапланову перевірку на об`єкті "Будівництво будинку готельного типу за адресою АДРЕСА_1" щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Висновки перевірки викладені в акті від 19.04.2017 року (а.с. 9-10), в якому зафіксовано, що Відповідач проводить будівельні роботи з відхиленням від техніко-економічних показників, які зазначені в декларації про початок виконання будівельних робіт, а саме: площа забудови об`єкта становить близько 440 кв.м. (згідно дозвільних документів 352 кв.м.), поверховість об`єкта на момент перевірки становить 4 поверхи (згідно дозвільних документів дозволено будувати лише 2 поверхи з мансардним поверхом). Наказом позивача від 19.04.2017 №99 (а.с. 24) скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.07.2016 №ЧК20 (а.с. 22).

Крім того, Відділом ДАБК Уманської міськради 19.04.2017 року Відповідачу було видано приписи №57 про зупинення будівельних робіт (а.с. 15-16) та №58 про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с. 17) з вимогою усунути виявлені порушення у строк до 19.07.2017 року.

Також, Позивачем 19.04.2017 року було складено протокол про адміністративні правопорушення №39 (а.с. 13) та 21.04.2017 року в.о. начальника Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Уманської міської ради прийнято постанову №39 (а.с. 19) по справі про адміністративне правопорушення та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., який був сплачений Відповідачем 21.04.2017 року.

Крім того, 12.10.2018 року посадовою особою Відділу державного архітектурно-будівельного контролю проведено позапланову перевірку на об`єкті "Будівництво будинку готельного типу за адресою АДРЕСА_1" щодо дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та виконання Відповідачем вимог припису від 19.04.2017 року №58. За наслідками перевірки складено акт №182 (а.с. 26-37), в якому встановлено, що вищевказаний припис Відповідачем не виконаний та ним вже побудовано 7-ми поверховий житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що 12.10.2018 року був складений протокол про адміністративні правопорушення №69 (а.с. 38-39) та постановою від 18.10.2018 року №69 (а.с. 40-41) по справі про адміністративне правопорушення відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн., який був сплачений Відповідачем 02.11.2018 року.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз положень ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про основи містобудування», ст. ст. 9, 10 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст. ст. 6, 26, 34, 38, 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суд першої інстанції прийшов до висновку, що Відповідачем порушено норми чинного законодавства в сфері містобудівної діяльності, не виконано вимоги присів Позивача, а тому наявні правові підстави для зобов`язання Айнхорена Авіада знести за власний рахунок самочинно збудований семиповерховий житловий будинок

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

У силу приписів ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Положення ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема: виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.п. "а" п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Як було встановлено раніше, у декларації про початок виконання будівельних робіт від 27.06.2016 року №ЧК20 (а.с. 22-23) зазначено, що площа забудови становитиме 325 кв.м., при цьому об`єкт будівництва матиме лише 2 поверхи та мансарду. Однак, за результатами проведеної посадовими особами Позивача позапланової перевірки встановлено, що Відповідачем порушено зазначені показники об`єкта будівництва, у зв`язку із чим було видано приписи №57 про зупинення будівельних робіт та №58 про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, з вимогою усунути виявлені порушення у строк до 19.07.2017 року.

Крім того, наказом Відділу ДАБК Уманської міськради від 19.04.2017 року №99 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт. Доказів оскарження даного наказу Відповідачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія наголошує, що подальше будівництво, після скасування декларації від 27.06.2016 року та без виконання зазначених у приписах вимог, відбувалося без наявності необхідних дозвільних документів та всупереч встановленим чинним законодавством нормам в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Щодо посилання Апелянта на детальний план території та цільове призначення земельної ділянки як на докази законності вказаного будівництва колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 34 вищевказаного Закону замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Таким чином, законодавцем чітко визначено документи, які надають право на виконання будівельних робіт. При цьому, суд апеляційної інстанції підкреслює, що детальний план території не може вважатися таким документом у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку про помилковість твердження Відповідача про законність здійснення ним будівництва на підставі детального плану території та цільового призначення земельної ділянки.

Крім того, ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У силу приписів ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Системний аналіз наведених вище положень дає підстави для висновку про те, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, орган архітектурно-будівельного контролю уповноважений видати припис про усунення порушень. Видання такого припису є обов`язковою передумовою для подальшого звернення контролюючого органу до суду на підставі вказаної вище норми.

З урахуванням наведеного та того, що ОСОБА_2 не виконано вимоги приписів Відділу ДАБК Уманської міськради від 19.04.2017 року №57 та №58, а було лише сплачено накладені 19.04.2017 року та 12.10.2018 року штрафи за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що Позивачем здійснені усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винних осіб до відповідальності.

При цьому, у відзиві на апеляційну скаргу Позивач вірно звернув увагу, що усунути дані порушення шляхом проведення перебудови неможливо.

Крім іншого, колегія суддів підкреслює, що вказане самочинне будівництво семиповерхового житлового будинку призводить до порушень суспільного інтересу і законних прав та інтересів місцевих жителів, оскільки здійснюється на червоних лініях доріг, охоплюючи тротуар для пішоходів, про що зазначено у зверненні Народного депутата України А.В. Яценка до Міського голови міста Умані (а.с. 7).

Таким чином, враховуючи, що Відповідач проводив будівельні роботи з відхиленням від техніко-економічних показників, які були зазначені в декларації про початок виконання будівельних робіт, а також не виконав у встановлений строк вимоги приписів про зупинення будівельних робіт та усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, які не відповідають приписам чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Відділу ДАБК Уманської міськради про зобов`язання Айнхорена Авіада знести об`єкт самочинного будівництва.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

Ю.А. Ісаєнко

Повний текст постанови складено « 21» серпня 2019 року.