Справа № 160/3118/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року Справа № 160/3118/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -
08.04.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
Ухвалою суду від 20.05.2019 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).
Відповідач ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Заяв, клопотань або заперечень на позов до суду від нього не надходило.
05.06.2019 р. третя особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області подало до суду пояснення по справі в яких зазначено, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які достроково розірвали контракт про здобуття освіти з будь яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 4 частини 1 статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Оскільки, ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за власним бажанням, а витрати на його утримання в вищому навчальному закладі ним в добровільному порядку не відшкодовані, такі витрати підлягають відшкодуванню в судовому порядку.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Оскільки, останній день розгляду справи припадав на час знаходження судді у черговій відпустці, справу розглянуто першим робочим днем судді після виходу з відпустки 01.08.2019 року.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи підтверджено, що наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 03.08.2013 року № 224 о/с ОСОБА_1 було зараховано курсантом першого курсу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ на денну форму навчання за державним замовленням та присвоєно спеціальне звання «рядовий міліції».
03.08.2013р. на виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 565 - XII) та наказу МВС України від 14.05.2007 № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України» між Відповідачем, Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням МВС України в Дніпропетровській області був укладений Договір про навчання Відповідача у ДДУВС № 1875.
01.12.2016 на виконання вимог ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» між Відповідачем, Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області був укладений Договір № 2837 про навчання Відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ (далі - Договір №2837), умови якого застосовуються до відносин, які виникли з 03.08.2013 - з дня прийняття наказу про зарахування Відповідача в ДДУВС. Відповідно до п.7.4 Договору № 2837, після його підписання договір № 1875 від 03.08.2013 р. вважається припиненим.
Пунктом 2.3.6 Договору № 2837 передбачено, що в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п. З Договору, Відповідач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком.
Відповідно до п. 3.2 Договору № 2837 підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах середнього складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу.
Пунктом 4.1 Контракту № 2837 також передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим забезпеченням, продовольчим забезпечення, речовим забезпеченням, медичним забезпеченням, оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищім навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (п. 4.4 Контракту № 2837).
Пунктом 4.4 Контракту № 2837 визначено, що у разі відмови особи від добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Згідно з наказом ДДУВС від 24.02.2017 р. № 42 о/с Відповідач, як випускник ДДУВС був направлений у розпорядження Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для призначення на посади.
Згідно з наказом ГУНП України у Дніпропетровській області від 01.03.2017 р. № 83 о/с Відповідач призначений на посаду слідчого слідчого відділення Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпровського відділу поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 08.01.2019 року № 4 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) закону України «Про Національну поліцію».
Пунктом 6.8 Положення про вищі навчальні заклади МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14 лютого 2008 року № 62, початком проходження служби в органах внутрішніх справ вважається дата, зазначена в наказі про зарахування на навчання до вищого навчального закладу.
Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, особа проходить публічну службу в поліції.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580 III (далі Закон України № 580), служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію», підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 74 Закону України № 580III).
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку України (ч. 5 ст. 74 Закону України № 580 III).
Згідно зі статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.
Матеріалами справи підтверджено, що згідно з наказом від 08.01.2010 року № 4 о/с, відповідач був звільнений зі служби в поліції з 09.01.2019 року на підставі рапорту від 26.12.2018 року про звільнення за власним бажанням.
Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати) встановлений Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 (далі Порядок № 261).
Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Порядку № 261, звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) є підставою для відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.
Згідно з пунктами 3 та 4 Порядку № 261, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Відповідно до п. 5 Порядку № 261, після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач був ознайомлений з обов`язком по відшкодуванню вартості навчання відповідно до п. 4 Договору № 2837.
Згідно зприписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України,суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України,в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи, положення ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 205, 241-246, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади - Міністерства внутрішніх справ України в особі його структурного підрозділу - Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у сумі 30 566,77 грн. (тридцять тисяч п`ятсот шістдесят шість грн. 77 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева