Справа № 1240/2263/18
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 серпня 2019 року СєвєродонецькСправа № 1240/2263/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в справі № 1240/2263/18 за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання поведінки протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання поведінки протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

21.08.2019 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій заявник просить суд на підставі статті 382 КАС України: за грубе та систематичне порушення закону накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, а саме начальника Білокуракинського ОУПФУ Луганської області - ОСОБА_2 , штраф у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; стягнути половину суми штрафу на користь позивача - ОСОБА_1 , іншу половину - до Державного бюджету України; притягнути до відповідальності начальника Білокуракинського ОУПФУ Луганської області - ОСОБА_2 , бездіяльність якого визнано протиправною.

Розглянувши вказану заяву, суд не знаходить підстав для її прийняття, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Частиною першою статті 167 КАС України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Так, відповідно до частини першої статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Судом установлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 по справі № 1240/2263/18 позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання поведінки протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо не взяття на облік пенсійної справи ОСОБА_1 та невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року; зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області взяти на облік пенсійну справу ОСОБА_1 та відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення звернуто до негайного виконання у межах виплати ОСОБА_1 пенсії за один місяць (том 1 арк. спр. 126-132).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019 рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16.10.2018 у справі № 1240/2263/18 залишено без змін (том 1 арк. спр. 185-188).

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Норми частини першої статті 382 КАС України кореспондують з положеннями частини шостої статті 246, пункту 4 частини першої статті 322 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається, відповідно, встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Згідно зі статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про огляд практики застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України» від 13.03.2017 № 3, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду України також наголосив, що наведене є правом, а не обов`язком суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

Отже, у разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття рішення у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду 10 грудня 2018 року у справі № 807/2358/15 (адміністративне провадження № К/9901/45276/18).

В прохальній частині позивач просить накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, начальника Білокуракинського ОУПФУ Луганської області ОСОБА_2 , штраф у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому суд зауважує, що позивач не звертався до суду з вимогами про встановлення судового контролю у відповідності до статті 382 КАС України, та під час прийняття рішення по справі суд не зобов`язував відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на викладене, зважаючи, що судовий контроль за виконанням судового рішення у відповідності до статті 382 КАС України не встановлювався, тому заява позивача про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу та притягнення до відповідальності на підставі статті 382 КАС України є очевидно безпідставною і необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною і необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи, що вказана заява є очевидно безпідставною і необґрунтованою, суд вважає за необхідне повернути її заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 167, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в справі № 1240/2263/18 за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання поведінки протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.О. Свергун