Справа № 487/1752/16-а
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 р.м.ОдесаСправа № 487/1752/16-а

Головуючий в 1 інстанції: Карташева Т.А. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 16 червня 2016 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Запорожана Д.В, Осіпова Ю.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядового поліції Демчука Юрія Юрійовича, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядового поліції Демчука Юрія Юрійовича, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання противоправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №556424 від 29 березня 2016 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ним спірного порушення Правил дорожнього руху. Крім того, позивач зазначив, що патрульним поліції внесено в постанову недостовірні відомості з метою штучного створення обставин, які доводять правопорушення.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2016 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позивні вимоги.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позивних вимог є помилковим, так як відповідачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ним спірного порушення Правил дорожнього руху.

Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 березня 2016 року на ділянці дороги Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, а саме в районі с. Нечаяне позивач керуючи транспортним засобом Nissan Teana 2.3 (номерний знак НОМЕР_1 ) здійснив обгін вантажівки в кінці підйому, чим порушив п.п. 14.6 «г» Правил дорожнього руху України.

В свою чергу, патрульним поліції 29 березня 2016 року, за наслідком виявлення вищевказаних обставин, прийнято постанову ПС2 №556424 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних доказів, які підтверджують обґрунтованість його вимог.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі cт. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме: здійснено обгін іншого автомобіля в кінці підйому, що є порушенням вимоги п.п. 14.6 «г» ПДР України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до 14.6 «г» Правил дорожнього руху України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Частино 2 ст. 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За правилами ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП в матеріалах справи наявні постанова у справі про адміністративне правопорушення від 29 березня 2016 року та рапорти інспекторів 4 батальйону УПП в м. Миколаєві Демчука Ю.Ю. та Божко П.П., в яких вказується про те, що позивач здійснив обгін вантажного транспортного засобу в кінці підйому.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не надано до матеріалів справи жодних доказів про фіксування скоєння правопорушення позивачем, при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення патрульним поліції прийнято рішення без будь-яких інших доказів (відео-, фото-фіксації, пояснень потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів) передбачених ст.251 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак відповідачем не надано доказів правомірності складання оскаржуваної постанови.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на думку колегії суддів, відповідачем не доведений, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови серії ПС2 №556424 від 29 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд у даній категорії справ, є вичерпний та не передбачає права суду визнавати противоправною постанову по справі про адміністративне правопорушення.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ефективним та достатнім способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача у даній справі є скасування постанови серії ПС2 №556424 від 29 березня 2016 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення даного позову.

Керуючись ст. ст. 272, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 червня 2016 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядового поліції Демчука Юрія Юрійовича, Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Постанову інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у м. Миколаєві рядового поліції Демчука Юрія Юрійовича серії ПС2 №556424 від 29 березня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Запорожан Д.В. Осіпов Ю.В.