Справа № 480/3216/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в заміні сторони виконавчого провадження

27 серпня 2019 р. Справа № 480/3216/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні №44198609, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

В С Т А Н О В И В:

15.08.2019 до суду надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником. Так, у заяві ТОВ «Вердикт Капітал» просить замінити вибулого стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні №44198609, яке перебуває у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області та відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11.03.2014 № 878 про звернення стягнення на рухоме майно: автомобіль : «МАЗ 544008-060-031», реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску - 2008, колір - червоний, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип - сідловий тягач Е, що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення вимог ТОВ «Вердикт Капітал» в загальній сумі 45 552,86 дол. США.

Вказана заява обґрунтована тим, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області перебуває виконавче провадження №44198609, відкрите на підставі виконавчого напису нотаріуса від 11.03.20014 № 878 про звернення стягнення на рухоме майно: автомобіль : «МАЗ 544008-060-031», реєстраційний №. НОМЕР_1 , рік випуску-2008, колір - червоний, шасі (кузов, рама ) № НОМЕР_2 , тип - сідловий тягач Е, що належить на праві власності ОСОБА_1 (далі - Боржник) для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в загальній сумі 422 421,66 грн за кредитним договором № CL-SMEC00/012/2008 від 18.02.2008.

Заявник посилається на те, що 26.09.2018 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 5-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № CL- SMEC00/012/2008. Відтак, заявник просить замінити вибулого стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал».

Ухвалою суду від 19.08.2019, відповідно до приписів статті 379 КАС України, з урахуванням правової позиції щодо застосування норм права, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 по справі № 826/7941/17, вказану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27.08.2019.

У судове засідання заявник та зацікавлені особи, які повідомлялися судом про час та місце розгляду заяви, не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили.

Згідно з ч. 1 ст. 205 КАС України, неприбуття у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Частиною 9 цієї статті встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання не здійснювалось, справа розглянута в письмовому провадженні.

Суд, перевіривши матеріали заяви та оцінивши письмові докази в їх сукупності, дійшов висновку, що подана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинив виконавчий напис, реєстровий номер 878, яким звернуто стягнення на рухоме майно: автомобіль «МАЗ 54400 -060-031», реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску - 2008, колір - червоний, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , тип - сідловий тягач Е, що належить на праві власності ОСОБА_1 для задоволення вимог ТОВ «Вердикт Капітал» в загальній сумі 45 552,86 дол. США (а.с.46).

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції Бугай С.В., на підставі виконавчого напису №878 від 11.03.2014, відкрито виконавче провадження № 44198609 по примусовому виконанню вказаного виконавчого напису (а.с. 44).

Як зазначає заявник у своїй заяві, 29.08.2007 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CL-SMEC00/012/2008.

На забезпечення виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, що випливають за кредитним договором № CL-SMEC00/012/2008 від 18.02.2008 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_1 , 18.02.2008 укладено Договір застави автотранспортного засобу, який посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Рибалка К. Д. та зареєстровано в реєстрі №758 (а.с. 30-31).

Згідно із Договором застави предметом застави є рухоме майно: автомобіль : «МАЗ 544008-060-031», реєстраційний № НОМЕР_1 , рік випуску-2008, колір - червоний, шасі (кузов, рама ) № НОМЕР_2 , тип - сідловий тягач Е, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Відповідно до виконавчого напису нотаріуса від 11.03.2014 № 878, у зв`язку із наявною у ОСОБА_1 заборгованістю за кредитним договором в загальній сумі 45 552,86 дол. США звернуто стягнення на предмет застави.

26.09.2018 між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 5-09/18, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № CL- SMEC00/012/2008 (а.с. 10 - 15).

Стверджуючи про обґрунтованість поданої заяви та наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні № 44198609, заявник посилається на перехід права вимоги сплати боргу по виконавчому документу іншій особі (правонаступництво).

Однак, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд не може погодитись з указаними доводами, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні норми містяться і в КАС України. Так, статтею 379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження»). Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника) та полягає у вступі на її місце правонаступника.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Так, підставою правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 Цивільного кодексу України).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, зокрема стягувача, на іншу особу, може бути відступлення права вимоги шляхом укладання відповідного правочину у спосіб, передбачений законодавством України. Втім, ця обставина має бути підтверджена належними, достатніми та достовірними доказами.

У даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження переходу права вимоги заборгованості за договорами кредиту, заявником були надані: копія витягу з Додатку №1 до Договору Факторингу № 5-09/18 від 26.09.2018 (а.с.7-9); копія договору факторингу № 5/09-18 від 26.09.2018 (а.с. 10-15); копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.16).

Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

У статті 350 Господарського кодексу України факторинг визначений як передання чи зобов`язання банку передати грошові кошти за плату в розпорядження іншої сторони, яка відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої сторони.

У статті 1077 Цивільного кодексу України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Пунктом 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 352 від 06.02.2014 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

З системного аналізу статей 1077 Цивільного кодексу України, 350 Господарського кодексу України та Закону України «Про банки і банківську діяльність» убачається, що суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга статті 1079 Цивільного кодексу України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя статті 1079 Цивільного кодексу України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.

У статті 350 Господарського кодексу України зазначено, що фактором може бути лише банк, разом з тим, у пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, вказано, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 Закону зазначено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Тобто, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

У той же час, докази того, що ТОВ "Вердикт Капітал", яке визначено Фактором по договору факторингу № 5-09/18 від 26.09.2018 (а.с. 10), має право надавати фінансові послуги та включена до Державного реєстру фінансових установ, суду не надані, в матеріалах справи такі докази відсутні. Крім того, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 16) у ТОВ "Вердикт Капітал" відсутній такий вид діяльності, як надання фінансових послуг, що ставить під сумнів наявність права на укладання цією особою договорів факторингу.

Також, варто зазначити, що зі змісту виконавчого напису від 11.03.2014 (а.с. 46) судом встановлено, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" набуло право вимоги сплати боргу ОСОБА_1 за договором про відступлення права вимоги від 27.04.2012 на підставі договору застави від 11.06.2008 №2959, укладеного з ПАТ «ОТП Банк».

Відповідно до частини 1 статті 1083 Цивільного кодексу України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Беручи до уваги приписи вказаної норми, здійснити відступлення права грошової вимоги по договору застави від 11.06.2008 №2959, ТОВ «ОТП Факториг Україна» має право лише в тому випадку, коли це право передбачено договором про відступлення права вимоги від 27.04.2012, укладеним з первісним кредитором ОСОБА_1 - ПАТ «ОТП Банк».

Втім, згаданий договір про відступлення права вимоги від 27.04.2012, заявником суду не наданий, що унеможливлює встановити наявність права у стягувача по виконавчому провадженню ВП № 44198609 здійснювати відступлення права грошової вимоги за договором факторингу третім особам.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про недоведеність переходу права грошової вимоги правонаступнику ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку з чим, заява про заміну сторони у виконавчому провадженні є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 294, 295, 379 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні №44198609, шляхом заміни стягувача його правонаступником, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання її повного тексту. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Суддя Н.В. Савицька