Справа № 826/12365/16
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 серпня 2019 року

м. Київ

справа №826/12365/16

адміністративне провадження №К/9901/22195/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби (ГУ ДФС) України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2017 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Фактор Енергогруп» до Головного управління Державної фіскальної служби (ГУ ДФС) України у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

ГУ ДФС України у м. Києві подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2017 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019.

Одночасно відповідач заявив клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження судового рішення в касаційному порядку

Зі змісту статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що відкриття касаційного провадження обумовлено, зокрема, відповідністю касаційної скарги вимогам цього Кодексу щодо форми і змісту касаційної скарги та строками її подання.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху як така, що подана з порушенням частини першої статті 329 та частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України: касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, а вказані підстави у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження непереконливі; в касаційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права (зміст касаційної скарги зводиться лише до посилання на договори купівлі-продажу між ТОВ «Фактор Енергогруп» та його контрагентами, декларування позивачем сум податкових зобов`язань з ПДВ за наслідками господарських операцій, за якими є спірним між сторонами; наведення норм пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України та твердження про незаконність судових рішень, ухвалених у справі).

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень постанова апеляційного адміністративного суду постановлена 19.03.2019 за участі представників позивача та відповідача. Разом з тим, касаційну скаргу на судове рішення відповідач подав 06.08.2019.

Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, відповідач посилається на те, що ухвалою Верховного Суду від 22.05.2019 вперше подана ним касаційна скарга була повернута у зв`язку з невиконанням ухвали Верховного Суду від 23.04.2019 про залишення касаційної скарги без руху через недодання до касаційної скарги документа про сплату судового збору; зазначає, що вживалися заходи щодо сплати судового збору, а саме юридичним управлінням було подано службову записку щодо сплати судового збору, проте станом на 12.05.2019 платіжне доручення до юридичного управління не надходило. До касаційної скарги відповідач додає платіжне доручення від 29.07.2019 №3842 про сплату судового збору у сумі 46`874,97 грн.

Як вказано вище, повторно відповідач звернувся з касаційною скаргою 06.08.2019. При цьому відповідач не надає пояснень щодо об`єктивно існуючої у нього перешкоди для повторного звернення з касаційною скаргою впродовж часу після повернення первинно поданої касаційної скарги, тривалість якого значно більша встановленого частиною першою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: заяву, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, та обґрунтування вимог касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2017 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2019 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду