Справа № 0240/3397/18-а
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2019 року

Київ

справа №0240/3397/18-а

адміністративне провадження №К/9901/16715/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Калашнікової О.В., Соколова В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2019 року (головуючий суддя - Воробйова І.А.)

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року (головуючий суддя - Смілянець Е.С., судді: Сушко О.О., Залімський І.Г.)

у справі №0240/3397/18-а

за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_2

до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих

про визнання неправомірними дій, визнання незаконним та скасування рішення, наказу і зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління юстиції в Одеській області щодо проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 в період з 5 червня по 7 червня 2018 року та складення акту від 18 червня 2018 року № 15;

- визнати незаконним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 7 серпня 2018 року, яке оформлено протоколом від 7 серпня 2018 року № 73/08/18, в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 7 серпня 2018 року № 849;

- визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №2782/5 від 23 серпня 2018 року про анулювання свідоцтва на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_2

- зобов`язати Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України інформацію про відновлення дії свідоцтва ОСОБА_2 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 183 від 8 лютого 2013 року.

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року, позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 7 серпня 2018 року, яке оформлено протоколом від 7 серпня 2018 року № 73/08/18 в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 7 серпня 2018 року № 849. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 2782/5 від 23 серпня 2018 року про анулювання свідоцтва права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_2 Зобов`язано Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючого санацією, ліквідатора) інформацію про відновлення дії свідоцтва ОСОБА_2 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №183 від 8 лютого 2013 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

3. Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, Міністерство юстиції України звернулося з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність фактичним обставинам справи, просить їх скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами встановлено, що Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області у період з 5 червня 2018 року по 7 червня 2018 року проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 на предмет перевірки додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та іншого законодавства з питань банкрутства під час виконання повноважень у справі № 916/3545/15 про банкрутство ПАТ "РЕОМ". Підставою для проведення перевірки стала скарга ОСОБА_1 б/д б/н.

5. За результатами перевірки складено довідку №14 від 7 червня 2018 року та акт №15 від 18 червня 2018 року.

6. В даній довідці зафіксовані виявлені порушення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону № 4212-VІ (далі - № 4212-VІ), що не підлягають усуненню, а саме:

- частини четвертої статті 50 Закону № 4212-VІ - договір купівлі-продажу нерухомого майна укладений на аукціоні нотаріально не посвідчено;

- абзац 2 частини шостої статті 28 Закону № 4212-VІ - в частині не прийняття до господарського відання майна боржника;

- абзац 2 частини шостої статті 28 Закону № 4212-VІ - в частині організації проведення інвентаризації майна;

- абзаци 1 та 2 частини першої 1 статті 29 Закону № 4212-VІ - керуючий санацією не надав до суду протягом 3 місяців з дня винесення ухвали про санацію боржника розроблений та схвалений комітетом кредиторів план санації боржника;

- частини першої та другої статті 18 Господарського процесуального кодексу України, пункт 1 частини другої статті 98 Закону № 4212-VІ - в частині не дотримання вимог законодавства під час виконання повноважень керуючого санацією ПАТ "Реом", невиконання вимог ухвал Господарського суду Одеської області від 7 грудня 2017 року, 16 січня 2018 року та 30 січня 2018 року у справі № 916/3545/15, а саме, не надано суду звіт про проведену роботу в процедурі санації, розроблений та ухвалений комітетом кредиторів план санації, відзив на заяву про наміри задовольнити вимоги конкурсних кредиторів (від 7 грудня 2017 року вх. № 3-1432/17); інформацію щодо продажу майна боржника від 20 січня 2016 року.

7. 13 червня 2018 року арбітражним керуючим ОСОБА_2. подано заперечення на висновки викладені в довідці і акті, в яких вказав, що не погоджується із такими.

8. В подальшому, на засіданні Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) розглянуто подання Департаменту з питань судової роботи та банкрутства №1131 від 6 липня 2018 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення та прийнято рішення, оформлене протоколом №73/08/18 від 7 серпня 2018 року, яким вирішено застосувати стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого. Внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

9. 7 серпня 2018 року комісією до Міністерства юстиції України направлено подання №849 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності наслідком розгляду подання та на його підставі, з урахуванням протоколу засідання комісії від 7 серпня 2018 року № 73/08/18, наказом Міністерства юстиції України від 23 серпня 2018 року № 2782/5 "Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_2", анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 183 від 8 лютого 2013 року.

10. Відповідні відомості внесені в Єдиний реєстр арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

11. Не погоджуючись із діями щодо проведення перевірки та рішеннями, позивач звернувся до суду з вказаним за захистом своїх прав.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Суд першої інстанції задовольняючи частково позов, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що спірний наказ є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийнятий з порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого та порядку припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів). Вказав, що спірний наказ прийнятий поза межами двомісячного строку з дня виявлення проступку встановленого частиною четвертою статті 107 Закону України від 14 травня 1992 року N 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон N2343-XII) та за відсутності рішення Державного органу з питань банкрутства про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Вимога щодо зобов`язання Міністерства юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про поновлення свідоцтва арбітражного керуючого від 8 лютого 2013 року №183, виданого арбітражному керуючому ОСОБА_2, є похідною від вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу і рішення.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. У своїй касаційній скарзі Міністерство юстиції України наголошує, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про те, що пункти 27, 28 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджене наказом Міністерства юстиції України від 11 січня 2013 року N81/5 (далі - Положення №81/5) щодо процедури позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого суперечать частині другій статті 113 Закону N2343-XII.

14. Дисциплінарна комісія є органом, що входить до структури Міністерства юстиції України, виконує консультативно-дорадчі функції, за результатами своєї роботи приймає рішення у вигляді висновків, які містять рекомендаційний характер, не породжують прав та обов`язків для їх суб`єктів, то вони не можуть бути предметом самостійного оскарження в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

15. Скаржник зазначив, що під час судового розгляду судами першої та апеляційної інстанцій належним чином не досліджено матеріали справи, і як наслідок рішення постановлені з порушенням норм матеріального і процесуального права.

16. Вважає, що відповідачами дотримано процедуру розгляду питання про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, зокрема, структурним підрозділом Міністерства юстиції України підготовлено та внесено подання на Дисциплінарну комісію про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, а Дисциплінарною комісією розглянуто подання та прийнято рішення про притягнення арбітражного керуючого до відповідальності та направлено подання та протокол до структурного підрозділу Міністерства юстиції України, яким підготовлено висновок про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Міністерства юстиції України про анулювання такого свідоцтва; Міністерством юстиції України видано наказ про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого та внесено запис про це до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України. В матеріалах справи містяться копії вказаних документів, в тому числі висновок Департаменту судової роботи та банкрутства про наявність підстав для прийняття рішення про анулювання свідоцтва в тому числі арбітражного керуючого ОСОБА_2 Тож судами попередніх інстанцій не в повному обсязі досліджені матеріали справи.

17. Отже, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих та Міністерство юстиції діяли на підставі, у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений нормами чинного законодавства, права та законні інтереси позивача порушені не були і не могли бути порушені за визначенням, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

18. У відзиві на касаційну скаргу Головне територіальне управління юстиції в Одеській області фактично підтримало доводи скарги та просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

19. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.

20. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

21. Оскільки судові рішення фактично оскаржуються в частині задоволених позовних вимог, а в іншій частині судові рішення відповідачем не оскаржуються, то колегія суддів перевіряє їх законність та обґрунтованість лише у цій частині.

22. Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

23. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Правова основа діяльності арбітражних керуючих врегульована Законом N2343-XII.

25. Згідно з частиною першою статті 1 Закону N2343-XII арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

26. Відповідно до частини другої статті 107 Закону N2343-XII арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

27. Положеннями статті 109 Закону України №2344-XII визначено, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

28. Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення, відповідно до частини четвертої статті 109 Закону України № 2343-XII, робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

29. Відповідно до пункту 7.1 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5 (далі - Порядок №1284/5), підставами для накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення є, серед іншого, грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

30. Отже, дисциплінарним проступком арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути винне невиконання або неналежне виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

31. Підстави ж для притягнення арбітражного керуючого для дисциплінарної відповідальності визначені пунктом 7.1 Порядку №1284/5.

32. Після прийняття дисциплінарною комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, відповідно до вимог частини першої статті 113 Закону №2343-ХІІ, при наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) на здійснення діяльності, комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

33. Згідно з частиною другою статті 113 Закону N2343-XII встановлено, що державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

34. З огляду на наведене, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого щодо позбавлення права на здійснення діяльності приймає саме державний орган з питань банкрутства, а не дисциплінарна комісія. Адже притягнення до дисциплінарної відповідальності і пропозиція застосувати до арбітражного керуючого відповідну санкцію - являють собою різні юридичні поняття. Тому, рішення комісії про застосування дисциплінарного стягнення відповідно до норм діючого законодавства, не може бути доказом притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

35. Рішення дисциплінарної комісії має рекомендаційний характер для державного органу, який наділений виключними повноваженнями щодо видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), позбавлення особи права на заняття такою діяльністю, і як наслідок такого рішення - анулювання свідоцтва.

36. Однією з підстав для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), відповідно до пункту п`ятого статті 112 Закону N2343-XII, є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

37. Водночас, згідно з пунктом 27 Положення N81/5 у разі прийняття комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

38. Пунктом 28 Положення N81/5 передбачено, що структурний підрозділ шляхом надіслання листа за підписом керівника структурного підрозділу або особи, яка виконує його обов`язки, у п`ятиденний строк з дня надходження відповідного протоколу засідання Комісії повідомляє заявника про прийняте Комісією рішення за результатом розгляду заяви або скарги щодо діяльності арбітражного керуючого, організації його роботи, дотримання ним вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики арбітражного керуючого.

39. З огляду на наведене, суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що пункти 27, 28 Положення №81/5 щодо процедури позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого суперечать частині другій статті 113 Закону №2343-XII.

40. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18 січня 2019 року у справі №820/6626/16 та від 16 липня 2019 року у справі №808/4426/15.

41. Частиною третьою статті 7 КАС України встановлено, що у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

42. Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні органу, уповноваженого приймати зазначене рішення про позбавлення арбітражного керуючого права на здійснення такої діяльності підлягають застосуванню норми Закону N2343-XII, а не Положення №81/5.

43. Відповідно до частини другої статті 112 Закону України №2343-XII у разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється.

44. Анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) здійснюється відповідно до пункту 16 Порядку видачі свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), затвердженого наказом Міністерства юстиції від 14 січня 2013 року №93/5 (далі - Положення №93/5), зокрема, у разі припинення діяльності арбітражного керуючого на підставі його письмової заяви про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за формою згідно з додатком 5 до цього Порядку та з інших підстав, передбачених статтею 112 Закону №2343-XII (в тому числі накладення дисциплінарного стягнення), структурний підрозділ готує висновок про наявність підстави для анулювання свідоцтва та проект наказу Міністерства юстиції України про анулювання такого свідоцтва.

45. Як встановлено судами попередніх інстанцій, суб`єктом владних повноважень не надано рішення структурного підрозділу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та самого висновку про наявність підстав для анулювання відповідного свідоцтва про право на заняття діяльністю арбітражного керуючого. Спірний наказ також не містить посилання на вказаний висновок.

46. За таких обставин, суди дійшли правильного висновку, що спірний наказ №2782/5 від 23 серпня 2018 року прийнятий з порушенням порядку застосування дисциплінарного стягнення до арбітражного керуючого та порядку припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), у зв`язку з чим, є незаконним та підлягає скасуванню.

47. Враховуючи те, що вимога про зобов`язання Міністерства юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про поновлення свідоцтва арбітражного керуючого від 8 лютого 2013 року №183, виданого арбітражному керуючому ОСОБА_2, є похідною від вимог про визнання незаконним та скасування наказу і рішення, суди обґрунтовано відмовили в її задоволенні.

48. Крім того, суди попередніх інстанцій правильно вказали, що притягнення до відповідальності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) обмежено певними строками. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Встановлення вказаних строків є забезпеченням, в першу чергу, принципу правової визначеності, який в свою чергу є одним із елементів верховенства права.

49. Як встановлено судами, за результатами перевірки складено довідку № 14 від 7 червня 2018 року та акт №15 від 18 червня 2018 року в яких зафіксовані виявлені порушення, що стали підставою для застосування до позивача дисциплінарної відповідальності, а спірний наказ прийнятий 23 серпня 2018 року, тобто, поза межами двомісячного строку з дня виявлення проступку встановленого частиною четвертою статті 107 Закону №2343-ХІІ.

50. Доводи касаційної скарги щодо наявності фактів порушення позивачем вимог Закону №2343-ХІІ, не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, оскільки спірний наказ визнано неправомірним, у зв`язку з недотриманням відповідачем процедури його прийняття та порядку анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

51. Отже, суди попередніх інстанцій дослідивши обставини справи у своїй сукупності, дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову.

52. Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

53. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим касаційна скарга, в межах її доводів, не підлягає задоволенню.

54. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 356 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №0240/3397/18-а - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.В. Калашнікова

В.М. Соколов,

Судді Верховного Суду