Справа № 645/5146/19
Суддя: Федорова О. В.
Дата ухвалення: 2019-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/5146/19
Провадження № 2-а/645/160/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Сєркової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу в порядку спрощеного провадження за адміністративним позовом:

ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції м. Харкова Головного управління національної поліції України в Харківській області в особі інспектора 5 роти 2 батальйону сержанта поліції Дудник Людмили Валеріївни

про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову інспектора 5 роти 2 батальйону УПП в Харківській області сержанта поліції Дудник Л.В. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 07.08.2019 року інспектором 5 роти 2 батальйону УПП в Харківській області сержантом поліції Дудник Л.В. було винесено постанову серії ЕАВ № 1402614 від 07.08.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 07.08.2019 року об 11 год. 04 хв. керував транспортним засобом та став учасником ДТП та не мав чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1ґ ПДР України. Позивач вважає, що дії інспектора під час складання адміністративного матеріалу були протиправними, справа в порушення норм чинного законодавства незаконно розглянута на місці зупинки транспортного засобу, чим суттєво порушено права позивача, відповідач не дав позивачу можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Також, позивач зазначає, що винесена за результатами розгляду справи постанова є незаконною та підлягає скасуванню з підстав того, що позивач адміністративне правопорушення не вчиняв, та відповідач не має жодних доказів, які б могли підтвердити зворотне.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В позовній заяві позивач просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті`зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи вбачається, що 07.08.2019 року інспектором 5 роти 2 батальйону УПП в Харківській області сержанта поліції Дудник Л.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1402614, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 07.08.2019 року об 11 год. 04 хв. керував транспортним засобом та став учасником ДТП та не мав чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1ґ ПДР України.

Не погоджуючись з діями відповідача та винесеною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1402614 від 07.08.2019 року, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України"Продорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 ґ) ПДР України - поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Положеннями ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Розглядаючи питання щодо незаконного розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу, судом встановлено наступне.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, правопорушення, було зафіксовано за адресою: м. Харків, пр. Ювіленйий, 57/58 , і як встановлено судом там же і була розглянута справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як визначено ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема ст.ст. 124-1-126 цього кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Пунктом 5 розділу IVІнструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженанаказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі -Інструкція № 1395), визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395).

У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями128,129, статтею132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті140 КУпАП.

Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачає, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 126 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

При цьому, варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першоїст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» № 596-VІІІ від 14.06.2015 року, до ст. 222 КУпАП було внесено зміни, в частині того, що уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватисяна місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв». І дані положення Закону на момент винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1402614 не були визнані неконституційними, а тому, посилання позивача на те, що відповідач незаконно розглянув справу на місці вчинення правопорушення є безпідставними.

При цьому, положення ст.ст. 278, 279 КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

А тому, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачем в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.126 КУпАП не було допущено порушення норм процесуального права щодо розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу. Тому твердження позивача стосовно порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначив, що відповідачем не було розглянуто справу по суті, не були вирішені клопотання, досліджені докази, не з`ясовано взагалі чи було вчинено адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП -розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, розяснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обовязки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які на останнього накладено адміністративне стягнення оскаржуваною постановою, в розумінні ст. 77 КАС України відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 72 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку не виконано.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Так, відповідачем в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не визначено, якими доказами підтверджується вчинення позивачем порушень вимог ч. 1 ст.126 КУпАП, на підставі яких обставин відповідачем були встановлені наведені порушення з боку позивача.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, відповідачем не надано підтвердження того, що ним були виконані вимоги ст. 278, 279 КУпАП, а саме: не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

Також не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, щодо надання позивачу можливості скористатися своїми правами у повному обсязі, а саме: надання достатнього часу для підготовки до розгляду справи, користування юридичною допомогою, ознайомлення з матеріалами справи.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надав.

З огляду на вищевикладене, оскільки доводи позивача, щодо позбавлення його можливості скористуватися у повному обсязі своїми правами передбаченими діючим законодавством та щодо порушення процедури розгляду справи, не були спростовані будь якими доказами з боку відповідача по справі.

Оскільки права позивача порушені, то вони підлягають відновленню у спосіб, яким є скасування постанови серії ЕАВ № 1402614 від 07.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вимоги щодо визнання дій інспектора протиправними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо скасування оскаржуваної постанови, що відповідає положенням ч. 3. ст. 286 КАС України, і додаткові вимоги щодо визнання дій незаконними не підлягають задоволенню в даному випадку, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.122, 241-246,255, 286 КАС України, ст.ст. 126, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Харкова Головного управління національної поліції України в Харківській області в особі інспектора 5 роти 2 батальйону сержанта поліції Дудник Людмили Валеріївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора 5 роти 2 батальйону УПП в Харківській області сержанта поліції Дудник Людмили Валеріївни серії ЕАВ № 1402614 від 07.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

В задоволення решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому законом порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції м. Харкова Головного управління національної поліції України в Харківській області в особі інспектора 5 роти 2 батальйону сержанта поліції Дудник Людмили Валеріївни, адреса місця роботи: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-а.

Повний текст рішення складено 23.08.2019 року.

Суддя О.В. Федорова