Справа № 580/1832/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року справа № 580/1832/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тимошенко В.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держеокадастру у Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов?язання вчинити дії,

встановив:

06 червня 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держеокадастру у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ), в якому просить:

1) визнати протиправною відмову відповідача у не наданні дозволу на розроблення технічної документації землеустрою щодо поділу та об?єднання земельної ділянки, яка оформлена листом від 27.05.2019 №1898/0/95-19 та скасувати її;

2) зобов?язати відповідача надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , з метою подальшої її передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративних межах Степанківської сільської ради Уманського району Черкаської області.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.05.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , з метою подальшої її виділення та наступної передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. На вказане звернення отримала відмову у формі листа, яка мотивована тим, що земельна ділянка, щодо якої вона звернулась за поділом, перебуває в оренді ПП «Пульс Природи» відповідно до договору оренди землі від 24.06.2010 з додатковою угодою до нього від 23.03.2015. Право оренди цієї ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 11.06.2015 за № 10027896, оскільки вона не є землекористувачем земельної ділянки позитивне вирішення питання не є можливим. Вказану відмову позивач вважає протиправною, оскільки вона не відповідає положенням ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. ГУ Держгеокадастру у Черкаській області в даному випадку мало прийняти саме розпорядчий, індивідуальний правовий акт у формі наказу про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки жодних підстав для прийняття іншого рішення у відповідача не було правових підстав, з огляду на мотивування поданої заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 01.07.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

17.07.2019 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. 2679/19), в якому відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, додатково наголосив, що позивачеві було правомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства 2,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , оскільки позивач мав намір отримати у власність земельну ділянку площею 2,0000га із земельної ділянки площею 16,0296 га, яка знаходиться в оренді ПП «Пульс Природи», а тому в даному випадку формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, без зміни їх цільового призначення має здійснюватися за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Додатково зазначено про безпідставність тверджень позивача, що в даному випадку рішення про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою має оформлюватись виключно у формі наказу, оскільки ч.7 ст.118 Земельного кодексу України не містить з даного приводу імперативної норми. В свою чергу, зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Черкаській області вчинити відповідні дії буде порушенням дискреційних повноважень, які надані органу виконавчої влади.

25.07.2019 позивачем до суду подано відповідь на відзив (вх. №18032/19), в якому вона просить позов задовольнити повністю.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

07.05.2019 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності орієнтовною площею 2,000 га кадастровий номер НОМЕР_2 , з метою подальшої її передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства.

До вказаної заяви позивач надав: обгрунтування розміру земельної ділянки, викопіювання з плану землекористувань, ситуаційний план місця розташування земельної ділянки, довідка про правовий статус, інформація про наявність або відсутність земельної ділянки у власність, письмова згода користувача.

Розглянувши подану позивачем заяву, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області листом від 27.05.2019 № 1898/0/95-19 відмовило у її задоволенні, з посиланням та не, що позивач має намір отримати у власність земельну ділянку із земельної ділянки площею 16,0296 га, яка знаходиться в оренді ПП «Пульс Природи». Замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а тому в даному випадку формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, без зміни їх цільового призначення має здійснюватися за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Вважаючи відмову ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, яка викладена в листі від 27.05.2019 № 1898/0/95-19 протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів з боку суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 64 Конституції України проголошує, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених самою Конституцією.

Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади вирішено утворити Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, реорганізувавши Державне агентство земельних ресурсів України шляхом перетворення, а також установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються (абзац третій пункту 1, пункт 5 постанови).

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, згідно з пп. 31 п. 4 якого Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) наділена повноваженнями розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно із п. п. 7, 9 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442, Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінрегіону і Мінагрополітики видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Підпунктом 12 п. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 № 14, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Так, повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Тобто, у вищевказаній статті ЗК України наведено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою:

а) надати дозвіл;

б) надати мотивовану відмову у наданні дозволу.

Дозвіл або відмова у його наданні є змістом відповідного індивідуального правового акту. Водночас, у частині 7 статті 118 ЗК України не визначено, в якій саме правовій формі вирішується це питання. Зокрема, чи необхідно приймати відповідне рішення органу з цього питання чи достатньо відповіді у формі листа.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521).

У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 №34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 №883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за №381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника. На думку суду, вищевказане також стосується і звернень до Головного управління Держгеокадастру із заявою про розроблення документації із землеустрою.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

З аналізу норм чинного законодавства та обставин справи суд дійшов висновку, що в даному випадку Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області дійсно допустило протиправну бездіяльність при розгляді заяви позивача - не прийнявши рішення у формі наказів про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Як зазначалось вище, Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області рішення (за встановленою формою) за заявою позивача не приймалось і суд не може прогнозувати, як результати розгляду цієї заяви, так і мотиви, з яких це рішення буде прийнято.

Таким чином, суд дійшов висновку визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, що пов`язана з порушенням порядку розгляду заяви позивача від 07.05.2019 (зареєстроване відповідачем 13.05.2019 за №Б-1898/0/95-19).

З урахуванням вищевказаного, суд не бере до уваги посилання відповідача на обставини, якими обґрунтований відзив на позовну заяву, оскільки оцінка судом може бути надана лише тим доказам, які будуть покладені в основу розпорядчого, індивідуального правового акту у формі наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про надання позивачу дозволу або про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу на об?єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , з метою подальшої її передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративних межах Степанківської сільської ради Уманського району Черкаської області, то суд зазначає, що оскільки відповідачем не було належним чином оформлено рішення на заяву позивача про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути звернення позивача від 07.05.2019 (зареєстроване відповідачем 13.05.2019 за №Б-1898/0/95-19) і прийняти рішення у формі наказу згідно положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу або про відмову в наданні дозволу позивачу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративних межах Степанківської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог у відповідності до ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139, 242-246, 255, 257-258, 262, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, що пов`язана з порушенням порядку розгляду заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстровану відповідачем 13.05.2019 за №Б-1898/0/95-19).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) від 07.05.2019 (зареєстровану відповідачем 13.05.2019 за №Б-1898/0/95-19) та прийняти рішення у формі наказу згідно положень ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України про надання дозволу або про відмову в наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об?єднання земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, орієнтовною площею 2,0000 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , з метою подальшої її передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності за межами населеного пункту в адміністративних межах Степанківської сільської ради Уманського району Черкаської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складений 22.08.2019.

Суддя В.П. Тимошенко