Справа № 160/8066/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2019 року Справа № 160/8066/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Довгуль В .В.
представника відповідача Задніпряного А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайторг" про підтвердження умовного адміністративного арешту майна платника податків, -
Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що контролюючим органом було здійснено аналіз підприємств, які зареєстрували акцизні склади в системі електронного адміністрування пального, але згідно бази даних, виданих ліцензій ІС «Податковий блок» не отримали ліцензії на право торгівлі/зберігання пального, зокрема, встановлено виторги підприємством ТОВ "Скайторг".
Ухвалою від 20.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 21.08.2019 року о 14.30 год.
21.08.2019 року від представника ТОВ «Скайторг» надійшов відзив, в якому зазначено, що 13 серпня 2019 року Головним Управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області був постановлений наказ №4829-п про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг». Підставами для постановлення Наказу та проведення перевірки заявник зазначив ст.20, абз.1 п.75.1, пп.75.1.3, п.75.1 ст.75, та пп.80.2.5. п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу. Посадові особи заявника задля проведення визначеної в Наказі перевірки прибули за місцезнаходженням ТОВ «Скайторг» 16 липня 2019 року, проте не були допущені до проведення перевірки. Факт відмови в допуску до проведення перевірки посадовими особами засвідчено актом, який, на думку ТОВ «Скайторг», складений з грубими порушеннями вимог законодавства та всупереч Методичним рекомендаціям щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків. Представник ТОВ «Скайторг» вважає, що шляхом постановлення неправомірного наказу, в якому не наведено жодних фактів здійснення підприємством порушень податкового законодавства, та порушень оформлення проведення фактичної перевірки, були порушені охоронювані законом права та інтереси ТОВ «Скайторг», у зв`язку з чим, підприємством було подано позовну заяву щодо оскарження наказу №4829-п. Відтак, з моменту звернення ТОВ «Скайторг» до суду з відповідним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, по цій справі виникає факт наявності спору про право між сторонами, що є підставою для закриття провадження у справі.
Також, ТОВ «Скайторг» у відзиві було заявлено про пропущення органом доходів і зборів 24-х годинного строку на звернення до суду в порядку ст.283 КАС України, з огляду на те, що у відповідності до акту (довідки) вказана перевірка була здійснена 16 серпня 2019 року о 12-00. Тому, на думку представника ТОВ «Скайторг», заява про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків повинна бути подана органом доходів і зборів до 12-00 17 серпня 2019 року. Проте, з офіційного інтернет-порталу «СУДОВА ВЛАДА» встановлено, що вказану заяву заявником було подано 20 серпня 2019 року.
Представник заявника підтримав вимоги, викладені у заяві, та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.
У судовому засіданні представник ТОВ «Скайторг» проти задоволення заяви заперечував та просив відмовити у її задоволенні у повному обсязі, з підстав, що викладені у відзиві.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
У направленнях на перевірку від 13.08.2019 №5485, 5486 метою перевірки зазначено: здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
На виконання вимог п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Дніпропетровській області 14.08.2019 копію наказу від 13.08.2019 №4829-п на проведення перевірки та направлення від 13.08.2019 №5485, 5486 вручено керівнику АЗК №13 ТОВ «Скайторг» ОСОБА_2 .
В порушення п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, керівником АЗК №13 ТОВ «Скайторг» ОСОБА_2 у допуску для проведення перевірки було відмовлено, без надання будь-яких пояснень, про що в направленнях на перевірку зроблено відповідний запис.
Визначаючись щодо вимог в частині визнання обґрунтованим рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна, суд виходить з наступного.
Згідно з пп. 16.1.8. п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.
Підпунктом 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено також, що платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 94.1 ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.
Відповідно до п. 94.3 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
Згідно з п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Пунктом 94.5 ст. 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Згідно з п.п. 94.6.2, п. 94.6, ст. 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.
Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом (п.94.10 ст. 94 ПК України).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Разом з тим, суд зазначає, що саме по собі оскарження наказу про проведення перевірки є по суті запереченням обставин, що зумовили звернення податкового органу з відповідною заявою, а отже, не є спором про право.
Більше того, суд звертає увагу на те, що під спором про право необхідно розуміти оскарження до суду рішення про застосування адміністративного арешту (пункт 94.11 статті 94 Податкового кодексу України), оскарження податкового повідомлення-рішення, яке покладено в основу податкового боргу, що обумовило звернення податкового органу з поданням у порядку особливого провадження тощо.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що оцінка правомірності зазначеного наказу буде надана судом при розгляді іншої справи (№160/8107/19).
Крім того, суд зазначає, що податковий орган звернувся до суду із заявою про підтвердження саме умовного адміністративного арешту майна ТОВ «Скайторг», що є лише обмеженням платника податків щодо реалізації права власності на таке майно, але жодним чином не порушує права власності ТОВ ««Скайторг».
Також, суд не приймає до уваги посилання представника ТОВ «Скайторг» на пропущення органом доходів і зборів 24-х годинного строку на звернення до суду, оскільки відповідно до ч.2 ст.283 КАС України, перебіг строку починається з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, а саме, з моменту прийняття Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Скайторг» - з 19.08.2019 року. Таким чином, заява про підтвердження умовного адміністративного арешту майна платника податків подана до суду першої інстанції відповідно до вимог ст.283 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи те, що платник податків, відмовився від допуску посадових осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області до проведення фактичної перевірки, суд приходить до висновку про те, що він фактично перешкоджає здійсненню ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового контролю.
Відтак, рішення ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 19.08.2019 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Скайторг» є обґрунтованим.
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
У відповідності до положень ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством та перераховується у безготівковій або готівковій формі.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" №2629-VIІI від 23.11.2018р. визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року становить 1921, 00 грн.
Розміри ставок судового збору визначені у ст. 4 Закону України "Про судовий збір".
Згідно із приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" - ставка судового збору за подання до суду позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З матеріалів адміністративного позову вбачається, що до осіб, яким надані пільги щодо сплати судового збору, які визначені ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач не відноситься.
Враховуючи наведене, та те, що позивач не звільнений від сплати судового збору за подання адміністративного позову до суду у відповідності до вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд приходить до висновку, що з позивача має бути стягнутий судовий збір за подання цього адміністративного позову у розмірі 1921,00 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг» - задовольнити повністю.
Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник