Справа № 120/2330/19-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 серпня 2019 р. Справа № 120/2330/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (далі -Іллінецьке ОУПФУ Вінницької області, управління пенсійного фонду, відповідач), яким просила:

- визнати протиправною бездіяльність щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 27.11.2018 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як особа, що працювала дояркою, досягла 55 років та має понад 20 років пільгового стажу. Однак, звернувшись із відповідною заявою до відповідача про призначення пільгової пенсії отримала відмову.

Не погоджуючись із такою відмовою та вказуючи, що стаж доярки підтверджується рядом документів, вважає бездіяльність по не призначенню пенсії протиправною, у зв`язку з чим звернулась з цим позовом до суду.

22.07.2018 р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені) в порядку статті 263 КАС України.

14.08.2019 р. на адресу суду надійшов відзив (вх.№42024 від 14.08.2019 р.), в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову мотивуючи тим, що період роботи дояркою з 01.01.1992 р. по 31.05.2003 р. не можливо зарахувати, оскільки відсутні підтверджуючі первинні документи про встановлення на господарстві норм обслуговування тварин. Відтак відсутні підстави для призначення пенсії на пільгових умовах через недостатність пільгового стажу у позивача.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

27.11.2018 р. позивач звернулась до Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах (працювала дояркою). До заяви додано: паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудову книжку, довідки про заробітну плату №851/01-17, №3852/01-17 від 26.11.2018 р., довідку про зміну назви №854/01-17 від 26.11.2018 р., довідку про прийняття на роботу №853/01-17 від 26.11.2018 р. , свідоцтва про шлюб та народження дитини, довідку №855/01-17 від 26.11.2018 р. Також, в подальшому, 28.11.2018 р. додано пільгову довідку та документ про норми обслуговування корів.

За наслідком розгляду даної заяви, листом №247/09-44/02-3 від 18.02.2019 р. повідомлено про відмову в призначенні пенсії (як доярці) відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказано, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють доярками, після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування. Зазначено про відсутність первинних документів, які підтверджують виконання норм обслуговування тварин в колгоспі ім.Калініна с.Нападівка, Липовецького району, період з 01.01.1992 р. по 24.11.1992, в КСП "Трудівник" с.Нападівка, Липовецького району, в період з 25.11.1992 року по 11.02.2002 року в СТОВ "Нападівське", с.Нападівка, Липовецького району, в період з 12.02.2002 р. по 31.05.2003 р., зарахувати до такого стажу немає підстав. Згідно наданих документів до стажу роботи, що дає право на пільгове забезпечення ОСОБА_1 зараховано періоди роботи з 20.05.1982 р. по 31.12.1991 р. Відтак, стаж роботи (дояркою) позивача підтверджений нормами обслуговування становить 17 р. 02. місяці 3 дні, загальний стаж 34 роки 5 місяців 10 днів.

В зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, що підтверджує пільгові умови роботи дояркою в призначені пільгової пенсії позивачу відмовлено.

Окрім того, відповідачем сформовано Протокол про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 (НОМЕР_2), мотиви якого аналогічні викладеним у листі-відповіді. Вказано, що рішення може бути оскаржено в судовому порядку.

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень та вказуючи, що правомірно претендує на пільгову пенсію, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Згідно пункту 5 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " (далі - Закон № 1058-15), на пільгових умовах пенсія за віком призначається: жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті.

Так, абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті визначено, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Водночас, процедура подання документів для оформлення пенсій визначається, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно пункту 2.1 Порядку 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, такі документи: документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування та документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Положеннями пунктів 4.1, 4.2, 4.3 Порядку №22-1 визначено, що орган, який призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку №22-1).

Комплексний аналіз норм Закону № 1058-15 та Порядку №22-1 дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини другої статті 114 Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є, у досліджуваному випадку, встановлення факту перебування на посаді доярки (оператора машинного доїння), свинарки не менше 20 років та виконання встановлених норм обслуговування.

Оцінюючи правомірність відмови в призначенні пенсії, суд зазначає про наступне.

Як зазначалась вище, разом із заявою про призначення пенсії подаються документи про підтвердження стажу, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (далі - Порядок №637).

Так, пунктами 1, 3 Порядку №637, визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із положень пунктів 20, 23, 24 Порядку №637 випливає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

З аналізу наведеного видно, що у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, які установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому, стосовно жінок, які працювали доярками в довідці має бути вказано виконання встановлених норм обслуговування.

Так, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач працювала на наступних роботах:

- дояркою з 20.05.1982 року по 21.02.2000 р. в КСП ім..Калініна, яке перейменовано в КСП ім.Трудівник" ;

- дояркою з 22.02.2000 року по 31.03.2003 р. в СТОВ "Нападівське";

- дояркою з 01.06.2003 року по 01.12.2015 р. в ПСП "Агрофірма Нападівське";

- дояркою з 19.01.2018 року по теперешній час в ПСП "Агрофірма Нападівське";

Відповідачем, не зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 через відсутність документів, що підтверджують виконання норм обслуговування тварин наступні періоди роботи :

- в колгоспі ім.Калініна с.Нападівка, Липовецького району, період з 01.01.1992 р. по 24.11.1992 р.;

- в КСП "Трудівник" с.Нападівка, Липовецького району, в період з 25.11.1992 року по 11.02.2002 року;

- в СТОВ "Нападівське", с.Нападівка, Липовецького району, в період з 12.02.2002 р. по 31.05.2003 р.

Оцінюючи дані доводи сторони відповідача, суд вказує на наступне.

Як видно із записів трудової книжки в 1992 та 1993 роках включно ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3 років, а тому не виконувала норми обслуговування тварин, відповідно, періоди роботи з 01.01.1992 р. по 24.11.1992 р. в КСП ім..Калініна та з 25.11.1992 р. по 31.12.1993 р. в КСП "Трудівник" правомірно не зараховано управлінням до пільгового стажу. Також є правомірним і не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 01.04.2003 р. по 31.05.2003 р., оскільки, як видно із записів трудової книжки, ОСОБА_1 звільнена з роботи 01.04.2003 р., в подальшому прийнята на посаду доярки лише 01.06.2003 р.

Разом з тим, як слідує із відмови відповідача у призначені пільгової пенсії, єдиною підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача дояркою з 01.01.1994 р. по 31.03.2003 р. в КСП "Трудівник" та на СТОВ "Нападівське", слугувала відсутність первинних документів, які б підтверджували факт виконання норм обслуговування кількості тварин.

Слід зазначити, що первинними документами, що підтверджують факт встановлення та виконання норм обслуговування, є колективний договір, положення про оплату праці, наряди обліку об`єму виконаних робіт, табель обліку відпрацьованого часу, відомості нарахування заробітної плати.

При цьому, суд вказує, що норми обслуговування встановлюються Кабінетом Міністрів України, яким до цього часу не визначено порядку встановлення норм обслуговування для цілей застосування 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до цього нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. В свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві. Отже, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння), свинаркою-оператором і про виконання встановлених норм обслуговування.

Разом з тим, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (і як наслідок відсутність відповідних підтверджуючих документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на відповідних підприємствах, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою доярка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.

Також, суд враховує ту обставину, що колегією Міністерства сільського господарства Української РСР 30.01.1973 року прийнято Рекомендації та надіслані відділам агропромислового розвитку районів, відповідно до яких в кожному сільськогосподарському підприємстві мали бути розроблені свої норми обслуговування тварин в залежності від умов праці та обслуговування, а рекомендовані Міністерством норми виробітку і обслуговування тварин, в залежності від механізації, зокрема корів 16-30 голів. А отже, нормативно-правових документів щодо встановлення єдиних норм обслуговування тварин не існує. Вони встановлювалися самостійно господарствами.

Відповідно до ст.62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. В трудовій книжці позивача відсутні записи про норми обслуговування корів, проте, зазначено прийнятий господарством річний мінімум трудової участі в суспільному господарстві та кількість виконаного позивачем річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві, який в період з 1982 року по 1999 рік був більшим за прийнятий.

Також, як видно із архівних довідок №853/01-17, №851/01-17, №852/01-17 від 26.11.2018 р. ОСОБА_1 працювала дояркою з 20.05.1981 р. по 06.2003 р. та отримувала заробітну плату.

Відтак на думку суду, підтвердженням (доказом) того, що позивач працювала повний робочий день дояркою в колгоспі та інших підприємствах сільського господарства більше 20 років є записи в її трудовій книжці та наявні у матеріалах справи довідки, що відповідають вимогам законодавства.

За таких обставин, суд доходить висновку, що стаж роботи дояркою за період з 01.01.1994 р. по 31.03.2003 р., який становить 9 років 2 місяці 30 днів, підлягає зарахуванню до пільгового стажу. Відтак із урахуванням стажу роботи вже зарахованого управлінням до пільгового , а саме 17 років 02 місяці 3 дні, в цілому пільговий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 5 місяців.

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позивачем при звернені до відповідача надано документи які підтверджують наявність пільгового стажу, позивач має право на призначені пенсії на пільгових умовах. Відповідно, слід зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах.

Разом з цим, визначаючись щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності в призначенні пенсії, суд виходить з наступного.

Як вже зазначалось вище, саме орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою, за наслідком чого приймає відповідне рішення (про призначення або про відмову у призначені пенсії), яке може бути оскаржено.

Отже, оцінка дій відповідача щодо відмови у призначені пенсії або щодо не призначення такої досліджується в межах прийняття рішення і саме через такий спосіб захисту як визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, права позивача будуть відновлені. У той час, коли самі по собі дії щодо не призначення пенсії за віком не порушують права, свободи та інтереси позивача, адже не мають юридичного наслідку, а відтак не створюють підстав для їх захисту.

За таких обставин позовні вимоги в досліджуваній частині задоволенню не підлягають.

Разом з цим, з метою повного та ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, керуючись положеннями статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного та ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини та вказує наступне.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); ) добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, критерій "прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України" - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень:

- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;

- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій "прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії" - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.

Як зазначалось вище, органом пенсійного фонду прийнято рішення у формі протоколу про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), з мотивів відсутності необхідного стажу для призначення пільгової пенсії. Останні досліджені судом та спростовані наданими суду доказами, що відображено вище. А отже рішення (протокол) прийнято без врахування розтлумачених вище критеріїв, а саме, необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мають значення, відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.

Визначаючись щодо позовних вимог в частині зобов`язання виплачувати пенсію, то тут суд зазначає наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Право на захист випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення у майбутньому.

За наведених обставин, на думку суду, вимога про зобов`язання виплачувати пенсію, є передчасною, адже спір в цій частині фактично не існує. А отже, відсутні підстави для задоволення позову в досліджуваній частині.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню (1/3 позовних вимог) судові витрати понесені позивачем у даній справі загальній сумі 768,40 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області у розмірі 256,13 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати протокол Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ( особовий рахунок № НОМЕР_1 (НОМЕР_2).

Зобов`язати Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.5 ч. 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 27.11.2018 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 256, 13 (двісті п`ятдесят шість гривень 13 копійок) сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань управління Іллінецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Соборна, 27, м. Іллінці, Вінницька область, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Відповідач: Іллінецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області (вул. Соборна, 27, м. Іллінці, Вінницька область, ).

Повний текст рішення сформовано: 27.08.19 р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна