Справа № 200/1680/19-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року справа №200/1680/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Ястребової Л.В., суддів: Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Єлізарової К.Д.,

представника відповідача Кравченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 р. у справі № 200/1680/19-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П., повний текст складено 27.05.2019р. в м. Слов’янськ Донецька область) за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі (далі позивач, платник податків) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 18.10.2018 року №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № (а.с. 3-7).

Так, позивач зазначив, що податковим органом повторно відносно позивача застосовані штрафні санкції на невиконання грошових зобов`язань земельного податку за лютий 2016 року, щодо якого вже є рішення суду, яке набрало законної сили по справі №805/1584/17-а і за яким безпосередньо суд визнав неправомірність та протиправність застосування штрафних санкцій до позивача. Посилається на дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII, Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, яким введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочате проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 р. у справі № 200/1680/19-а адміністративний позов задоволено (а.с. 187-191).

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що м. Бахмут, с. Зайцево та с. Кодемо не внесено до переліків територій затверджених розпорядженням Кабінетом Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р. Зазначає, що позивач задекларувавши узгоджене податкове зобов’язання зі сплати за землю та орендної плати за землю за 2016-2018 роки не сплатив його у встановлені законодавством строки, що й спричинило зростання податкового боргу у зв’язку з несплатою. Звертають увагу суду, що сертифікати Торгово-промислової палати України №№2888, 2878 від 05.09.2014 року засвідчують настання обставин непереборної сили позивачу з 10.06.2014 року відповідно до п.п. 100.4-100.5 та п.п. 102.6-102.7 ст.100 Податкового Кодексу України, які в жодному разі не стосуються своєчасності та повноти сплати податків та зборів. Наявність сертифіката не звільняє платника податку від відповідальності, а лише засвідчує факт, який береться до уваги для надання розстрочення або відстрочення сплати зобов’язань. Також зазначає, що для правильного вирахування строку розстрочення або відстрочення сплати таких грошових зобов’язань не достатньо лише Сертифікату, а потрібна самостійна подана платником податків заява у відповідності до п.100.2 ст.100 ПК України із визначенням платником строку розстрочення та відстрочення грошових зобов’язань або податкового боргу, після якого останній зобов’язується сплатити розстрочену, або відстрочену суму грошового зобов’язання. Позивач з відповідною заявою до податкового органу не звертався (а.с. 194-196).

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» (ідентифікаційний код юридичної особи: 00131268; місцезнаходження юридичної особи: 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Комерційна, буд. 8) зареєстровано в якості юридичної особи 12 листопада 1998 року та є платником, зокрема, земельного податку з юридичних осіб (т. 1 а.с. 123-128).

АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є платником орендної плати з юридичних осіб за земельні ділянки, розташовані на території Бахмутської міської ради, Соледарській ОТГ, Часовоярської міської ради, Сіверської ОТГ, Роздолівської сільської ради.

АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» самостійно подано податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), а саме:

- звітну за 2016 рік від 19.02.2016 за № по Бахмутській міській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 864 038,84 грн. (т.1 а.с. 214-218);

- звітну за 2017 рік від 17.02.2017 за № по Бахмутській міській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 3 327 571,55 грн. (т.2 а.с. 117-123);

- звітну за 2018 рік від 19.02.2018 за № по Бахмутській міській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 3 290 758,67 грн. (т.2 а.с. 131-137);

- звітну за 2016 рік від 18.02.2016 за № по Соледарській міській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 40 503,08 грн. (т.1 а.с. 206-209);

- звітну за 2017 рік від 17.02.2017 за № по Соледарській ОТГ, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 232 936,40 грн. (т.2 а.с. 109-112);

- звітну за 2018 рік від 19.02.2018 за № по Соледарській ОТГ, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 333 549,13 грн. (т.2 а.с. 127-130);

- звітну податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2016 рік від 18.02.2016 за № по Часовоярській міській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 27720,62 грн.;

- звітну за 2017 рік від 17.02.2017 за № по Часовоярській міській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 104 562,91 грн.;

- звітну за 2018 рік від 19.02.2018 за № по Часовоярській міській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 104 562,91 грн.;

- звітну за 2016 рік від 18.02.2016 за № по Сіверській ОТГ, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 19 767,23 грн. (т.2 а.с. 65-68);

- звітну за 2017 рік від 17.02.2017 за № по Сіверській ОТГ, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 20 448,42 грн. (т.2 а.с. 113-116);

- звітну за 2016 рік від 18.02.2016 за № по Роздолівській сільській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 3 692,48 грн. (т.1 а.с. 238-240);

- звітну за 2016 рік від 18.02.2016 за № по Никифорівській сільській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 2 465,27 грн. (т.1 а.с. 157-159);

- звітну за 2016 рік від 18.02.2016 за № по Новолуганській сільській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 2 196,02 грн. (т.2 а.с. 16-18);

- звітну за 2017 рік від 17.02.2017 за № по Новолуганській сільській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 2 196,02 грн. (т.2 а.с. 83-87);

- звітну за 2016 рік від 18.02.2016 за № по Серебрянській сільській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 2 614,10 грн. (т.1 а.с. 224-226);

- звітну за 2017 рік від 17.02.2017 за № по Серебрянській сільській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 2 614,10 грн. (т.2 а.с. 73-75);

- звітну за 2016 рік від 18.02.2016 за № по Яковлівській сільській раді, в якій самостійно визначило плату за землю з юридичних осіб до сплати в сумі 1 394,19 грн. (т.1 а.с. 150-152).

Податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за лютий-грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року, січень 2018 року, згідно акту №1648/15/00131268 від 07.09.2016 року про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженого податкового зобов’язання, та на підставі податкових повідомлень-рішень (форми «Ш») № від 28.09.2016 року, № від 28.09.2016 року, № від 28.09.2016 року.

За результатами зазначеної перевірки складений акт від 27.09.2018 року №273/05-99-42-07/00131268, яким встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов’язання з плати за землю з юридичних осіб, визначених п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України (т.1 а.с. 8-34).

На підставі акту перевірки від 27.09.2018 року №273/05-99-42-07/00131268 відповідачем 18.10.2018 року за платежем земельний податок з юридичних осіб прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- № , відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.03.2016 року по 30.06.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 6431 грн. 27 коп.(т.1 а.с. 35);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 20.03.2017 року по 28.04.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 6605 грн. 02 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 37);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.03.2016 року по 30.11.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 406695 грн. 75 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 39);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 02.03.2017 року по 28.04.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 230515 грн. 61 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 42);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.03.216 року по 30.11.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 6779 грн. 48 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 44);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 170 грн. 40 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 47);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.03.2016 року по 30.01.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 237 грн. 75 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 49);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.03.2016 року по 30.11.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 881 грн. 56 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 51);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 21 грн. 78 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 54);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.03.2016 року по 30.11.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 740 грн. 54 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 56);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 18 грн. 30 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 59);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.03.2016 року по 30.01.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 420 грн. 49 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 61);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.11.2016 року по 30.12.2016 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 37 грн. 42 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 63);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 458 грн. 46 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 65);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 30.03.2016 року по 30.11.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 13189 грн. 26 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 66);

- №, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати суми грошового зобов'язання з земельного податку за період з 02.03.2017 року по 28.04.2017 року, визначеного пунктом п. 57.3 ст. 57, п. 287.3 ст. 287 ПК України та зобов'язано платника податків сплатити штраф у сумі 21870 грн. 96 коп. за платежем земельний податок з юридичних осіб (т.1 а.с. 68).

Матеріали справи свідчать, що позивач добросовісно сплачував самостійно визначені грошові зобов’язання з земельного податку/орендної плати з юридичних осіб відповідно до податкових декларацій за 2016-2018 роки, що підтверджується платіжними дорученнями за період з липня 2016 року по січень 2018 року, наявними в матеріалах справи.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України) визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з вимогами підпункту 14.1.175 цієї статті податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За приписами пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 286.2 статті 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Нормою пункту 287.3 статті 287 ПК України передбачено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 2 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (далі – Закон № 1669-VII).

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі – Закон № 1669-VII) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Згідно з абзацом 3 пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VII перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція визначається Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та від 02 грудня 2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до яких, зокрема, віднесено м. Краматорськ Донецької області.

Таким чином, пільга щодо звільнення від сплати орендної плати за користування земельними ділянками, розповсюджується на позивача на підставі норми Закону № 1669-VII. Тому нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату за користування земельними ділянками в цей період є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 805/5110/16-а.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов’язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Позивачем були отримані сертифікати (висновки) про настання обставин непереборної сили № 2878 від 5 вересня 2014 року, № 2888 від 5 вересня 2014 року, відповідно до яких було засвідчено для позивача з 14 квітня 2014 року настання обставин непереборної сили при здійснені господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації та справляння та сплати податків та обов’язкових платежів. Крім того, суд зазначає, що статті 6 та 7 Закону №1669 мають пряму дію у відповідності до чого не вимагають обов’язку додаткового отримання сертифікату про засвідчення форс-мажорних обставин відносно строків подання декларації з орендної плати.

Тобто, позивач є звільненим на період проведення АТО від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою державної та комунальної власності.

Щодо доводу апелянта, що наявність сертифіката не звільняє платника податку від відповідальності, а береться до уваги для надання розстрочення або відстрочення сплати зобов’язань, суд не приймає до уваги, оскільки сертифікат є належним доказом, в силу статті 10 Закону, який підтверджує причини та настання обставин, які не залежали від позивача та за наявності яких підприємство було позбавлено можливості здійснити вчасну сплату податкових зобов’язань, відтак покладення відповідальності на платника у таких випадках не відповідає закону.

Таким чином, наявні підстави для звільнення підприємства від відповідальності за порушення строків сплати в установлені Податковим кодексом України строки.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду викладеній в постановах від 14 березня 2018 року по справі №805/1463/17-а (адміністративне провадження №К/9901/1958/17) та від 08 травня 2018 року по справі №805/808/17-а (адміністративне провадження №К/9901/760/17).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при формуванні податкових повідомлень-рішень не врахував усіх обставин, за наслідком чого, спірні податкові повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв’язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019р. у справі №200/1680/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 травня 2019р. у справі № 200/1680/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді І.Д. Компанієць

Е.Г. Казначеєв